УХВАЛА

25 травня 2020 року 
Київ
справа №200/10611/19-а
адміністративне провадження №К/9901/13099/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020  року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020  року в справі №200/10611/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення сум,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - ГУ НП у Донецькій області), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 
- стягнути невиплачене преміювання (що є частиною грошового забезпечення) у співвідношенні до виплаченого за наступні місяці відповідно, що відповідає критерію «повного обсягу»; 
- стягнути надбавку (що є частиною грошового забезпечення) за роботу в умовах режимних обмежень (що включає доступ до державної таємниці) за період листопад 2015 року - травень 2018 року (включно) у розмірі 7392 грн; 
- стягнути надбавку за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за 424 години служби в нічний час (з яких 176 годин у святкові та вихідні дні), що складає (із відрахуванням уже виплачених коштів) 3002 грн 07 коп; 
- стягнути індексацію грошового забезпечення із листопада 2015 року по жовтень 2017 року; 
- стягнути компенсацію за невикористану щорічну додаткову оплачувану відпустку як учасника бойових дій за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки; 
- стягнути компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2016 рік; 
- стягнути компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, тобто середній заробіток за весь час затримки виплати з дня звільнення по день фактичного розрахунку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13  квітня 2020 року, позов задоволено частково:
- стягнуто з ГУ НП у Донецькій області на користь ОСОБА_1 надбавку за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за 290 годин служби в нічний час в розмірі 1522 грн 50 коп;
- стягнуто з ГУ НП у Донецькій області на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із листопада 2015 року по жовтень 2017 (включно);
- стягнуто з ГУ НП у Донецькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки як учасника бойових дій за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки в розмірі 22464 грн 72 коп;
- стягнуто з ГУ НП у Донецькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2016 рік у розмірі 19344 грн 62 коп;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
13 травня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ГУ НП у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020  року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020  року в справі №200/10611/19.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження із таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: стягнення невиплаченого преміювання, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за службу в нічний час; індексації грошового забезпечення; компенсації за невикористану щорічну додаткову оплачувану відпустку, компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку, компенсації втрати частини доходів.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУ НП у Донецькій області на посаді поліцейського, яка не відноситься до посад, що, у розумінні Закону України "Про запобігання корупції", передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ. Ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на формування судової практики та не змінюють її.

Отже, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 248, 328, 329, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року в справі №200/10611/19.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      С.А. Уханенко