ПОСТАНОВА
Іменем України

08 квітня 2020 року 
Київ
справа №821/1009/18
адміністративне провадження №К/9901/2857/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Данилевич Н.А., 
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №   821/1009/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» до Міністерства аграрної політики та продовольства України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент агропромислового розвитку Херсонської обласної державної адміністрації, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості
за касаційною скаргою Міністерства аграрної політики та продовольства України
на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018   року, ухвалене в складі головуючого судді Хом`якової В.   В.,
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018   року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Семенюк Г.   В., суддів: Потапчука   В.   О., Шляхтицького О.   І.,

УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог

1.          У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - відповідач, Мінагрополітики), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент агропромислового розвитку Херсонської обласної державної адміністрації, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, в якому просив:
1.1.          Визнати протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України, що виразилась у непогашенні кредиторської заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» у сумі 167   844 грн за бюджетною програмою КПКВК 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях»;
1.2.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Горностаївський райагрохім» заборгованість у розмірі 167   844 грн на часткову компенсацію вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 липня 2012   року №458 шляхом списання з наявних бюджетних програм Міністерства аграрної політики та продовольства України.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2012 році позивач як суб`єкт агропромислового комплексу України отримав право на часткову компенсацію вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях у 2012 році, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва на зрошувальних землях, затвердженого Постановою Кабінету Міеістрів України від 09 квітня 2008 року №   345 (далі - Порядок №   345). Головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики, яке в межах наданих повноважень, здійснює розподіл коштів, контроль за їх використанням розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та отримання такої компенсації суб`єктами підприємницької діяльності. Відповідно до Річного звіту про виплату сільськогосподарським підприємствам часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях у 2012 році, у Мінагрополітики існує кредиторська заборгованість перед Товариством у розмірі 167   844 грн. Ця заборгованість обліковується станом на 01 січня 2018 року в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Херсонській області за бюджетною програмою КПКВК 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях». Таким чином, позивач включений до реєстру сільськогосподарських підприємств, які мають право на компенсацію за вказаною бюджетною програмою, але компенсацію товариством у 2012 році отримано так і не було.
3.          Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що є головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми, якою затверджує розподіл бюджетних коштів для компенсації витрат, та спрямовує їх у регіони, проте безпосередньо виплату компенсації не здійснює. Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ від 11 вересня 2012 року №   555 «Про розподіл коштів, передбачених у Державному бюджеті України на 2012 рік для часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях», відповідно до якого суб`єктам господарювання агропромислового комплексу Херсонської області для часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях передбачалися кошти у сумі 32 532 500 грн., у тому числі для Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» - 167 844 грн. Зазначені кошти розподілом відкритих асигнувань з рахунку Мінагрополітики у повному обсязі були спрямовані до Головного управління агропромислового розвитку Херсонської обласної державної адміністрації. Проте, відділення Державної казначейської служби України у 2012 році в першу чергу здійснювали виплату коштів по соціальних напрямках, у зв`язку з чим виплата компенсації сільгосптоваровиробникам вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях, була здійснена частково, тому за бюджетною програмою 2801360 було зареєстровано кредиторську заборгованість.
3.1.          Мінагрополітики з метою погашення вказаної кредиторської заборгованості зверталося до Міністерства фінансів України з відповідними бюджетними запитами та листами, у яких просило передбачити кошти за програмою 2801360. Проте, Законом України «Про Державний бюджет України», починаючи з 2012 року кошти за бюджетною програмою 2801360 "Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях" не передбачалися. Відповідач вважає, що ним вчинено усі передбачені Порядком №345 дії, направлені на виплату Товариству кредиторської заборгованості за бюджетною програмою 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для на зрошуваних землях», що свідчить про необґрунтованість тверджень позивача стосовно протиправної бездіяльності Міністерства.
4.          Департамент агропромислового розвитку Херсонської облдержадміністрації повідомив, що станом на 01 липня 2018 року обліковується кредиторська заборгованість за бюджетною програмою КПКВК 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» на суму 167   844 грн. Заборгованість утворилась у зв`язку із непроведенням платежів Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області в 2012 році, з причини відсутності коштів на єдиному казначейському рахунку, заборгованість не погашена через відсутність в державному бюджеті коштів на її погашення.

ІІ. Установлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи
5.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. 
6.          У 2012 році Товариство отримало право на фінансову підтримку за програмою 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу зрошуваних землях» (далі - Програма 2801360) відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва на зрошуваних землях, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 09 квітня 2008 року №   345 (далі - Порядок № 345). 
7.          Головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінагрополітики.
8.          11 вересня 2012 року Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ від  № 555 «Про розподіл коштів, передбачених у Державному бюджеті України на 2012 рік для часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях», відповідно до якого суб`єктам господарювання агропромислового комплексу Херсонської області для часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях передбачалися кошти у сумі 32   532   500 грн., у тому числі для Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» - 167   844 грн. 
9.          Зазначені кошти розподілом відкритих асигнувань з рахунку Мінагрополітики у повному обсязі були спрямовані до Головного управління агропромислового розвитку Херсонської обласної державної адміністрації, проте до позивача ці кошти не надійшли.
10.          У подальшому з метою погашення кредиторської заборгованості Мінагрополітики неодноразово звертався до Міністра з проханням передбачити в державному бюджеті кошти на погашення кредиторської заборгованості та здійснити відповідні заходи щодо її погашення, що підтверджується копіями листів, наявними в матеріалах справи.
11.          Станом на 01 січня 2018 року в Головному управління Державної казначейської служби України у Херсонській області обліковується кредиторська заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» за бюджетною програмою КПКВК 2801360 в сумі 167   844 грн. 
12.          Станом на момент розгляду справи перед позивачем кредиторська заборгованість за Програмою 2801360, яку позивач просить стягнути з Державного бюджету України, не погашена.
ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
13.          Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018   року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, позовні вимоги задоволено.
13.1.          Визнано протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України, що виразилась у непогашенні кредиторської заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» у сумі 167   844 грн за бюджетною програмою КПКВК 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях» за 2012 рік.
13.2.          Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Горностаївський райагрохім» заборгованість у розмірі 167   844 грн. за часткову компенсацію вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях за 2012 рік за бюджетною програмою КПКВК 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях» шляхом списання з наявних бюджетних програм Міністерства аграрної політики та продовольства України.
14.          Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що факт розподілу бюджетних коштів Міністерством до органів Казначейства не доводить виконання Міністерством в повному обсязі обов`язків покладених на нього Порядком № 345 та Бюджетним кодексом України, що свідчить про бездіяльність відповідача, як відповідальним виконавцем бюджетної програми, яким не вжито необхідних заходів щодо виконання обов`язків, передбачених Порядком №   345 та Бюджетним кодексом України, та не забезпечено фактичне виконання бюджетної програми 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях» по відношенню до позивача.

ІV. Касаційне оскарження
15.          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано 23 січня 2019 року. 
16.          У касаційній скарзі відповідач зазначає, що з метою виконання бюджетної програми КПКВК 2801360 «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях» протягом 2013-2017 років зверталося до Міністерства фінансів України з відповідними запитами, разом з тим коштів у Державному бюджеті України на відповідний рік передбачено не було, що унеможливило фактичне виконання вказаної програми.
17.          Крім того, за доводами відповідача, позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, оскільки кошти мали бути виділені в 2012 році, а з позовом позивач звернувся лише в 2018 році.
18.          У зв`язку із зазначеним відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
19.          Касаційна скарга відповідача не містить прохання про розгляд справи за його участі або участі його представника.
20.          30 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за касаційною скаргою та витребувано з Херсонського окружного адміністративного суду справу №821/1009/18 (суддя-доповідач Олендер І.   Я.).
21.          18   лютого   2019 року ухвалою Верховного Суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.
22.          26 лютого 2019 року справа №   360/2169/19 надійшла до Верховного Суду.
23.          21 січня 2020 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду №   109/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі зміною Спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду, що унеможливлює участь судді-доповідача Олендера І.   Я. у розгляді справ, категорії яких віднесені до спеціалізації іншої судової палати у зв`язку зі змінами.
24.          Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 січня 2020 року визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н. В., суддів Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.
25.          Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив на касаційну скаргу у встановлений законодавством строк не надходив.
26.          У відзиві на касаційну скаргу позивач не ставить питання про розгляд справи за його участю або за участю його представника.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
27.          Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
28.          За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
29.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
30.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31.          Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва на зрошуваних землях визначений Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва на зрошуваних землях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 345.
32.          Відповідно до приписів пункту 2 Порядку № 345 Державна підтримка здійснюється шляхом виплати сільськогосподарським підприємствам компенсації не більш як 50 відсотків: вартості оплаченої починаючи з квітня поточного року електроенергії, що використана з метою поливу сільськогосподарських культур на зрошуваних землях та заповнення водою земельних чеків для вирощування рису без урахування сум податку на додану вартість. Компенсація вартості електроенергії виплачується сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності та господарювання (крім бюджетних установ), які вирощують сільськогосподарську продукцію на зрошуваних землях (відкритому ґрунті) з використанням поливу або заповнюють водою земельні чеки для вирощування рису. Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу сільськогосподарських культур на зрошуваних землях, надається пропорційно обсягу витрат сільськогосподарських підприємств на зазначену мету.
33.          Згідно з пунктом 6 Порядку №   345 Мінагрополітики протягом трьох робочих днів після затвердження розподілу бюджетних коштів подає Казначейству реєстр змін розподілу показників зведених кошторисів та планів асигнувань у розрізі регіонів. Міністерство аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, головні управління агропромислового розвитку облдержадміністрацій затверджують кошториси та плани асигнувань у розрізі районів та надсилають їх територіальним органам Казначейства.
34.          Зміст пунктів 7 - 16 Порядку №345 визначає процедуру направлення/використання коштів на компенсацію вартості електроенергії сільськогосподарським підприємствам, яка включає в себе такі основні етапи, як утворення Міністерством комісії для розгляду заяв про компенсацію та документів, поданих суб`єктами господарювання, вирішення інших питань щодо виплати компенсації за рахунок бюджетних коштів, проведення такою комісією відповідної перевірки суб`єкта господарювання, за результатами якої, а також на підставі поданих суб`єктом господарювання документів, комісія визначає усереднений показник державної підтримки з розрахунку на 1 гектар сільськогосподарських угідь пропорційно зрошуваній площі станом на 1 січня поточного року в сільськогосподарських підприємствах, а також складає реєстр сільськогосподарських підприємств, які мають право на компенсацію. В подальшому на підставі відповідних реєстрів Мінагрополітики спрямовує бюджетні кошти зокрема управлінням промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської, управління агропромислового розвитку районних держадміністрацій, які, в свою чергу, подають територіальним органам Казначейства відповідні платіжні доручення на виплату компенсацій шляхом перерахування бюджетних коштів сільськогосподарського підприємства, відкритий в установі банку.
35.          За приписами частини третьої статті 20 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) бюджетні програми визначаються головними розпорядниками бюджетних коштів з урахуванням положень частини другої статті 21 і пункту 2 частини п`ятої статті 22 цього Кодексу.
36.          Частиною четвертою статті 20 Бюджетного кодексу України встановлено, що відповідальний виконавець бюджетних програм визначається головним розпорядником бюджетних коштів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики (місцевим фінансовим органом). Відповідальним виконавцем бюджетних програм може бути головний розпорядник бюджетних коштів за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, який виконує бюджетні програми у системі головного розпорядника. Відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.
37.          На підставі статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
38.          Повноваження головного розпорядника бюджетних коштів визначені частиною п`ятою статті 22 Бюджетного кодексу України. Зокрема, пунктами 3 - 5 цієї норми встановлено, що головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань (пункт 3); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством (пункт 4); розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 Кодексу (пункт 5).
39.          За приписами пунктів 7, 9 частини п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.
40.          Частиною першою статті 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
41.          Порядок здійснення реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики (частина сьома статті 48 Бюджетного кодексу України).
42.          Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 57 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання за бюджетними програмами спеціального фонду державного бюджету, не передбаченими проектом закону про Державний бюджет України на наступний бюджетний період, поданим на розгляд до Верховної Ради України, головні розпорядники бюджетних коштів зобов`язані виконати до кінця поточного бюджетного періоду в межах і за рахунок відповідних фактичних надходжень до спеціального Фонду бюджету, не допускаючи наявності за такими зобов`язаннями кредиторської заборгованості на початок наступного бюджетного періоду.
43.          Наказом Міністерства фінансів України від 2 березня 2012 року №309 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 року за №419/20732) затверджений Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України (далі - Порядок №309), пунктом 2.2. якого передбачено, що розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком 1, а органи Казначейства звіряють поданий розпорядником Реєстр та підтвердні документи на предмет відповідності даних, уключених до Реєстру.
44.          Згідно з пунктом 2.4. Порядку № 309 розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати прийняття ними до виконання бюджетного фінансового зобов`язання, якщо інше не передбачено бюджетним зобов`язанням, подають до відповідного органу Казначейства Реєстр фінансових зобов`язань за формою згідно з додатком 2 на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях, а також оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання та бюджетного фінансового зобов`язання.
45.          Після перевірки підтвердних документів по одному примірнику Реєстру та/або Реєстру фінансових зобов`язань і заявки на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки повертаються розпоряднику бюджетних коштів, а інші примірники цих документів залишаються на зберіганні в органі Казначейства. Форма заявки на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки затверджується Мінфіном.
46.          Документи, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання та/або бюджетного фінансового зобов`язання, повертаються розпоряднику з відміткою зареєстровано та взято на облік (пункт 2.6. Порядку № 309).

VІ. Позиція Верховного Суду
47.          Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
48.          Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
49.          Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
50.          У 2008 році з метою запровадження механізму підтримки сільськогосподарських підприємств Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки виробництва продукції рослинництва на зрошуваних землях (Програма 2801360).
51.          Міністерство аграрної політики та продовольства України визначено головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем цієї бюджетної програми (пункт 18 частини першої статті 2, стаття 22 Бюджетного кодексу України, пункт 1 Порядку №345).
52.          Судами установлено, що з метою реалізації наданих сільськогосподарським підприємствам гарантій, як встановлено судами попередніх інстанцій, 11 вересня 2012 року Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ від № 555 «Про розподіл коштів, передбачених у Державному бюджеті України на 2012 рік для часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях», відповідно до якого суб`єктам господарювання агропромислового комплексу Херсонської області для часткової компенсації вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошувальних землях передбачалися кошти у сумі 32   532   500 грн., у тому числі для Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Горностаївський райагрохім» - 167   844   грн. 
53.          Зазначені кошти розподілом відкритих асигнувань з рахунку Мінагрополітики у повному обсязі були спрямовані до Головного управління агропромислового розвитку Херсонської обласної державної адміністрації, проте до позивача ці кошти не надійшли.
54.          Системний аналіз наведених норм свідчить, що повноваження Мінагрополітики не обмежуються прийняттям відповідного рішення (наказу) про надання державної підтримки підприємствам, шляхом затвердження відповідної суми компенсації, що підлягає виплаті. Мінагрополітики також зобов`язане своєчасно приймати ефективні управлінські рішення, які забезпечують реалізацію цього наказу, у тому числі вжити усіх заходів, спрямованих на виконання затверджених бюджетних програм. Такі заходи спрямовані на підтримку розвитку аграрного сектору економіки, у зв`язку з чим щороку в законі про Державний бюджет України визначаються види державних цільових програм фінансової підтримки підприємств АПК та затверджуються суми витрат на них. Крім того, Мінагрополітики, як головний розпорядник таких коштів, є, одночасно, і відповідальним виконавцем за реалізацію таких програм, у тому числі програми 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників та нагляд за ними», та несе відповідальність за її виконання.
55.          Отже, Мінагрополітики як головний розпорядник бюджетних коштів та відповідальний виконавець бюджетної програми зобов`язане спрямувати бюджетні кошти для компенсації витрат для їх подальшого перерахування на поточні рахунки суб`єктів господарювання, в тому числі і на погашення бюджетної кредиторської заборгованості. Факт наявності кредиторської заборгованості за програмою КПКВ 2801360 в сумі 167   844 грн, яка рахується за позивачем та яка зареєстрована в органах Казначейства, установлений судами попередніх інстанцій, що доводить протиправну бездіяльність Міністерства, яка виразилась у неспрямуванні бюджетних коштів на погашення бюджетної кредиторської заборгованості в розмірі 167   844 грн, зареєстрованої в органах Казначейства, за програмою «Часткова компенсація вартості електроенергії, використаної для поливу на зрошуваних землях» для перерахування на рахунки Товариства. Сам факт розподілу в 2012 році бюджетних коштів Міністерством до органів Казначейства не доводить виконання ним в повному обсязі покладених на нього Порядком № 345 та Бюджетним кодексом України обов`язків.
56.          Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19   лютого 2020 року в справі №   822/2115/16, в постанові від 21   грудня   2018 року в справі №826/2237/17 та ін.
57.          Верховний Суд погоджується також з висновками судів попередніх інстанцій, що, за встановлених обставин справи, недостатність фінансування не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог щодо погашення заборгованості, тому що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань. Фактично не спрацював механізм розподілу вже виділених з державного бюджету коштів.
58.          Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки бездіяльність відповідача мала триваючий характер і жодного вмотивованого рішення щодо відмови у виконанні взятих на себе зобов`язань відповідач позивачу не надавав. 
59.          Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій, в межах касаційної скарги, не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

VІІ. Судові витрати
60.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.   Касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України залишити без задоволення.

2.   Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року в справі № 821/1009/18 залишити без змін.

3.   Судові витрати розподілу не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судд-доповідач:                                                                                Н.   В.   Шевцова

Судді:                                                                                           В.   М.   Бевзенко

                                                                                                    Н.   А.   Данилевич