СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2020 р.                                                                                   Справа № 22/24б  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Радіонова О.О. 
при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:
заявника апеляційної скарги - не з`явився, 
кредитора ПП  "Лугпромсервіс"-  Заруцький Р.М.,  свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2650 від 26.03.2019 р.;  довіреність   б/н   від 24.01.20 р., 
кредитора ПАТ «Укрінвестпром» - не з`явився,
боржника - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.558) на ухвалу господарського суду Луганської області від 28.01.2020 (суддя Яресько Б.В.) у справі №22/24б, постановлену за результатами розгляду заяви кредитора - Приватного підприємства "Лугпромсервіс" від 06.11.2019 про визнання недійсним договору купівлі-продажу 22/25 частко нерухомого майна  у справі №22/24б

за заявою кредитора - Приватного підприємства "Укрінвестпром", м.Луганськ 
до боржника - Відкритого акціонерного товариства "Запорізький територіальний паливний концерн", м.Луганськ
про банкрутство, 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.04.2006 порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Запорізький територіальний паливний концерн».
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.05.2008 введена процедура санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн».
Кредитор - ПП «Лугпромсервіс» звернувся до Господарського суду Луганської області із заявою від 06.11.2019, в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу 22/25 часток нерухомого майна, укладений в процедурі санації 16.11.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Запорізький територіальний паливний концерн" (боржником) та громадянином ОСОБА_1 .
Вказана заява обґрунтована тим, що майно боржника відчужено за ціною, нижчою від ринкової, що призвело до неможливості задоволення вимог кредиторів та є підставою для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним на підставі ч.1 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства. Також кредитор зазначає про те, що оспорюваний договір є недійсним, оскільки укладений без проведення відкритих торгів та без згоди комітету кредиторів на продаж майна боржника без проведення торгів, що є порушенням вимог ч.1 ст.20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент укладення договору).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.01.2020 року у справі     №22/24б  задоволено заяву кредитора - ПП "Лугпромсервіс" про визнання недійсним договору купівлі - продажу 22/25 часток нерухомого майна від 16.11.2010. Визнано недійсним договір купівлі - продажу 22/25 часток нерухомого майна від             16.11.2010, зареєстрований в реєстрі під №446, який укладено між боржником -Відкритим акціонерним товариством "Запорізький територіальний паливний концерн" та громадянином ОСОБА_1 .
В наведеній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 16.11.2010 укладено з порушенням вимог ст.20 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент укладення договору), а саме, без проведення відкритого аукціону з продажу майна боржника та без згоди комітету кредиторів на продаж майна без проведення торгів. 
Також місцевий господарський суд вказав на те, що спірне майно було продано 16.11.2010 за ціною 28400 грн., тоді як, планом санації передбачався продаж цього майна у першому кварталі 2011 з сумою очікуваного доходу  - 52824 грн. За таких обставин, Господарський суд Луганської області дійшов висновку про те, що продаж спірного майна за ціною 28400 грн. призвів до неможливості задоволення вимог кредиторів, що є підставою для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним на підставі ст.42 Кодексу України з питань банкрутства.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог кредитора з тих підстав, що матеріали справи не містять доказів обізнаності ПП «Лугпромсервіс» про продаж майна боржника 16.11.2010 за оспорюваним договором. 

ОСОБА_1 із вказаною  ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства "Лугпромсервіс".
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на наступні обставини:
- продаж спірного майна відбувся відповідно до плану санації, який був схвалений 18.10.2010 комітетом  кредиторів та затверджений ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.10.2010;
- спірне майно відчужено за ринковою ціною, яка була визначена шляхом проведення незалежної оцінки, що підтверджується звітом №4/11/1-н від 04.11.2010 незалежного оцінювача Косогова Олександра Олексійовича ;
- на засіданні комітету кредиторів 09.11.2010 прийнято рішення про затвердження результатів експертної оцінки спірного майна та вирішено порядок його продажу, що відображено в ухвалі Господарського суду Луганської області від 17.02.2011;
- ухвалою  Господарського суду Луганської області від 15.06.2011 затверджено зміни до плану санації, якими виключено спірний об`єкт нерухомого майна з переліку об`єктів, що підлягають реалізації.  
За таких обставин, апелянт вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про порушення порядку продажу спірного майна та зазначає про відсутність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним. 
Також заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що кредитору  - ПП «Лугпромсервіс» ще у 2010-2011 роках було відомо  про реалізацію спірного майна за ринковою  ціною - 28400 грн., у зв`язку з чим, місцевим господарським судом безпідставно відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування наслідків спливу позовної давності.  

Кредитор - ПП «Лугпромсервіс» надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апелянта заперечує та зазначає, зокрема, про те, що матеріали справи не містять доказів спроби продажу спірного майна на відкритому аукціоні та отримання у подальшому згоди комітету кредиторів на продаж майна без торгів. Кредитор наполягає на тому, що продаж спірного майна за ціною 28400 грн. здійснено з порушенням процедури, яка передбачена планом санації, що призвело до неможливості задоволення вимог кредиторів, в тому числі, ПП «Лугпромсервіс». Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи  відзив на апеляційну скаргу не надали.
В судове засідання 21.04.2020 заявник апеляційної скарги - ОСОБА_1 , боржник - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн», ініціюючий кредитор - ПП «Укрінвестпром» не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Кредитори: Запорізький міський центр зайнятості, Управління  Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя, ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит», Державна податкова інспекція  у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя в судове засідання 21.04.2020 не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Ухвала суду від 07.04.2020, якою розгляд справи призначено на 21.04.2020, направлялася на дві відомі суду адреси кредитора - ПП «Промбудінвест-плюс», однак поштові відправлення повернулися підприємством зв`язку з довідками про невручення з наступних причин: «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній».
Кредиторам: ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», ТОВ Науково-виробниче підприємство «Поліпром», ТОВ «Федвік-ЛТД» направлялась ухвала суду від 07.04.2020, однак, поштові відправлення не повернулися підприємством зв`язку. 
Згідно ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця знаходження ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає
Вказані вище кредитори не повідомляли суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.
За таких обставин, судом апеляційної інстанції дотримано вимоги статті 242 ГПК України щодо повідомлення кредиторів про дату, час та місце судового засідання.

Місцезнаходженням керуючого санацією Чугунової В.О. та  кредитора  НВ ПП «УПІК «ДП «Ровенькиантрацит» є м.Луганськ.
Згідно листа начальника Поштампу - ЦПЗ №1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Гончарова Ю.Ф. від 23.07.2014 №7-14, з 22.07.2014 призупинено приймання та пересилання поштових відправлень  в м.Луганськ.
За таких обставин, у Східного апеляційного господарського суду відсутня можливість направлення вказаним учасникам справи  ухвали суду від 07.04.2020, про що судом складено акт від 07.04.2020.
З метою повідомлення вказаних учасників справи  про розгляд цієї справи, 07.04.2020 на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу «Судова влада України» у розділі «Новини» розміщено відповідне повідомлення із зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання у цій справі (а.с.196 т.6). 
Судова колегія враховує, що керуючий санацією звертався до суду першої інстанції з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с.62 т.6).
Отже, судом апеляційної інстанції вжито всіх заходів для належного повідомлення керуючого санацією Чугунової В.О. та  кредитора  НВ ПП «УПІК «ДП «Ровенькиантрацит» про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено учасників справи про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності  учасників справи та апелянта.         

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника кредитора - ПП «Лугпромсервіс», перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного  апеляційного господарського суду встановила наступне.

Справа  №22/24б про банкрутство ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» була втрачена у 2014 році внаслідок настання обставин непереборної сили.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.07.2015 частково відновлені матеріали справи №22/24б про банкрутство ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн».
Із наявних у справі №22/24б матеріалів вбачаються наступні обставини.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.04.2006 порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Запорізький територіальний паливний концерн» (а.с.119 т.1).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.03.2008  затверджено реєстр грошових вимог кредиторів у справі №22/24б про банкрутство ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» (а.с.7 т.1).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.05.2008 введена процедура санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» (а.с.13 т.1).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.11.2008 затверджено план санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн», схвалений рішенням комітету кредиторів за протоколом №5 від 20.10.2008 (а.с.45 -56 т.1).
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.11.2008  зобов`язано керуючого санацією щоквартально звітувати перед комітетом кредиторів та судом за результатами проведення заходів за процедурою санації та виконання плану санації за його етапами.

11.06.2010 на засіданні комітету кредиторів (протокол №13, а.с.1 т.3), яке відбулось за участю представника ПП «Лугпромсервіс», схвалено  поточний звіт керуючого санацією. 
У вказаному протоколі зафіксовано, що в процесі реалізації плану санації на біржеві торги виставлено Оріхівський оптово-роздрібний паливний склад, вартістю 52824 грн.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.06.2010 (а.с.232 т.1)  затверджено поточний звіт керуючого санацією та зазначено, що засідання комітету кредиторів 11.06.2010 (протокол №13) організоване та проведене у відповідності до вимог ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; за порядком денним на засіданні розглянуто та прийнято одноголосно рішення з питань, які входять до його компетенції, а тому суд приймає їх до уваги  в подальшому провадженні.
Отже, доводи ПП «Лугпромсервіс» про відсутність доказів виставлення спірного майна на торги не відповідають дійсності.

18.10.2010 рішенням комітету кредиторів (протокол №14, а.с.244 т.2) схвалено зміни до п.7.2 плану санації «Реалізація майнових активів», які в подальшому були затверджені ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.10.2010.
Засідання комітету кредиторів відбулось за участю представника ПП «Лугпромсервіс», 
Відповідно до вказаних змін до п.7.2 плану санації (а.с.74 т.1), викладено в новій редакції «Список частин майна ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн», які підлягають реалізації».
У вказаному списку зазначено, зокрема, Оріхівський ОРТС, датою реалізації якого зазначено - перший квартал 2011, очікувана сума доходу - 52824 грн.
Також розділ 7.2 плану санації доповнено пунктом, який визначає порядок реалізації майна: «Продаж майна здійснюється на відкритих торгах, а майно, що не реалізоване на перших торгах, може бути реалізоване шляхом укладення договору купівлі-продажу без торгів - за згодою комітету».

09.11.2010 за участю представника ПП «Лугпромсервіс» відбулось засідання комітету кредиторів (оформлене протоколом №15, а.с.239 т.2), на якому розглядався звіт керуючого санацією про проведення експертної оцінки майна та вирішення порядку його продажу.
Відповідно до вказаного протоколу №15 від 09.11.2010, керуючий санацією Чугунова В.О. повідомила, що з метою виконання плану санації із змінами і доповненнями, нею була проведена робота із визначення експертної оцінки вартості частини майна, що підлягає реалізації. Для цієї мети було укладено договір з суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом Косоговим О. О. та отримано матеріали експертної оцінки частини майнового комплексу Оріхівського ОРПС, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Вартість цієї частини майна  згідно висновку експерта  становить 28400 грн.
За результатами голосування, комітетом кредиторів одноголосно було прийнято рішення затвердити результати експертної оцінки частини майнового комплексу Оріхівського ОРПС в кількості 3-х балансових одиниць загальної експертної вартості - 28400 грн.
Також керуючим санацією Чугуновою В.О. було повідомлено про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна неодноразово виставлявся на біржеві торги та інформація про його реалізацію постійно друкувалася у печатних органах, однак, через низький технічний стан цього об`єкту - пропозицій від покупців до теперішнього часу  не надходило, об`єкт залишається не реалізованим.
По ходу звітування керуючого санацією Чугунової В.О. надійшла пропозиція - у разі появи покупця на частину майнового комплексу Оріховського ОРПС, з метою прискорення проведення розрахунків з кредиторами та економії грошових коштів боржника, провести його реалізацію шляхом укладення прямого договору купівлі-продажу за ціною, не нижче оціночної.
За результатами голосування, комітет кредиторів прийняв одноголосне рішення провести реалізацію частини майнового комплексу Оріхівського ОРПС в кількості 3-х одиниць (а саме: будівля контори з сіньми, будівля вагової з побутовими приміщеннями, гараж) шляхом укладення прямого договору купівлі-продажу за ціною, не нижче експертної вартості, що становить 28400 грн.
Вказаний протокол підписано, в тому числі,  представником ПП «Лугпромсервіс» та вручено останньому, що підтверджується його розпискою (а.с.240 т.2).
В ухвалі Господарського суду Луганської області від 17.02.2011 у справі №22/24б судом встановлено, що засідання комітету кредиторів, що відбулось 09.11.2010 (протокол №15) організоване та проведене у відповідності до вимог ст.16 Закону України «Про  відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; на засіданні за порядком денним було розглянуто питання про затвердження звіту керуючого санацією Чугунової В.О. про проведення експертної оцінки та вирішення порядку продажу майна, за результатами обговорення якого було одноголосно прийнято рішення про затвердження результатів експертної оцінки частини майнового комплексу Оріхівського ОРПС в кількості 3-х балансових одиниць загальною експертною вартістю 28400 грн., а тому суд, керуючись ст.ст.31, 16, 17-18 вказаного Закону, приймає його до уваги, а матеріали залучає до справи.

24.01.2011 за участю представника ПП «Лугпромсервіс» відбулось засідання комітету кредиторів (оформлене протоколом №16, а.с.232-233 т.2), на якому розглядався звіт керуючого санацією Чугунової В.О. про виконання плану санації за четвертий квартал 2010.
Відповідно до вказаного звіту (а.с.234 т.2) та протоколу №16, на виконання плану санації була проведена експертна оцінка майна - Оріхівського РПС, за договором з незалежним експертом Косоговим О.О . Згідно з висновком експерта вартість майна становила 28400 грн. Вказаний об`єкт нерухомості реалізовано згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.11.2010, покупець - ОСОБА_1 . Майно було реалізовано за експертну вартість - 28400 грн., які повністю надійшли на рахунок ЗАТ «ЗТПК». За звітний період санації на рахунок боржника надійшли грошові кошти  в сумі 31487,86 грн., з них, від реалізації майна - 28400 грн. 
Звіт керуючого санацією Чугунової В.О. за четвертий квартал 2010  одноголосно затверджено комітетом кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.02.2011  затверджено поточний фінансовий звіт керуючого санацією Чугунової В.О. за четвертий квартал 2010 щодо витрат у розмірі 31398,78 грн., пов`язаних з проведенням процедури санації.

31.05.2011 за участю представника ПП «Лугпромсервіс» відбулось засідання комітету кредиторів (оформлене протоколом №19, а.с.217 т.2), на якому прийнято рішення про внесення змін до п.7.2 плану санації, зокрема, виключення з переліку об`єктів, що підлягають реалізації - Оріхівського РПС, який було реалізовано в процесі виконання плану санації.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.06.2011 (а.с.229 т.1) затверджено зміни до плану санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний завод», схвалені за рішенням комітету кредиторів від 31.05.2011 (протокол №19), за яким передбачено викласти в новій редакції розділ 7.2 плану санації, а саме, виключити з переліку майна, що підлягає реалізації Оріхівський ОРПС, який вже продано.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 29.03.2016 (а.с.183 т.3) затверджено зміни до плану санації боржника - Відкритого акціонерного товариства "Запорізький територіальний паливний концерн", схвалені за рішенням комітету кредиторів від 07.05.2015 (протокол №37), за якими передбачено продовження процедури санації та повноважень керуючого санацією    Чугунової В.О. строком на 12 місяців - з 13.05.2016 по 13.05.2017.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2017 (а.с.74 т.4) відмовлено  в задоволенні клопотання  керуючого санацією Чугунової В.О. про продовження строку санації та затвердження змін до плану санації, які передбачають продовження строку процедури санації та зобов`язано керуючого санацією надати суду рішення комітету кредиторів щодо подальшої процедури по справі відповідно до ст.21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Вказана ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням вимог ч.1 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013, встановлений строк процедури санації не може перевищувати 18 місяців і можливість його продовження вказаним законом не передбачена.
Ухвала  Господарського суду Луганської області від 15.05.2017 залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017 (а.с.131 т.4), постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2017 (а.с.154 т.4) та постановою Верховного Суду від 26.04.2018 (а.с.194 т.4).
Таким чином, процедура санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» завершена.

21.10.2019 набрав чинність Кодекс України з процедур банкрутства.
Пунктом 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до  Закону України  "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Враховуючи, що процедура санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» завершена, подальший розгляд справи здійснюється відповідно до положень Кодексу України з питань  банкрутства.
Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства  передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до  ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими  Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до  Господарського процесуального кодексу України.
Отже, спори про визнання недійсними правочинів (в тому числі, договорів купівлі-продажу майна), укладених боржником, розглядаються господарським судом,  в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

08.11.2019 до Господарського суду Луганської області надійшла заява кредитора Приватного підприємства «Лугпромсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу 22/25 часток нерухомого майна, який укладено 16.11.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Запорізький територіальний паливний концерн" (боржником) та громадянином ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1 вказаного договору, ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» від імені якого діє керуючий санацією Чугунова В.О., продав, а ОСОБА_1 купив частку, а саме, 22/25 нерухомого майна , яке в цілому відповідно до правовстановлюючого документа значиться як: комплекс, нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.179 т.5).
Продаж вчинено за 28400 грн. (п.4 договору від 16.11.2010).
Заявник посилається на те, що ціна, за якою продано спірне майно боржника (28400 грн.) є нижчою від ринкової, що призвело до неможливості задоволення вимог кредиторів та є підставою для визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним на підставі ч.1 ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства. 
На підтвердження своїх доводів заявник надав суду висновок про вартість майна, наданий  ТОВ «Професіонал» 03.10.2008, згідно якого вартість нерухомого майна, розташованого за адресою: Запорізька область , АДРЕСА_1 становить 44020 грн. (а.с.185 т.5). Також заявник надав суду витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно №20086601 від 02.09.2008, в якому зазначено вартість спірного нерухомого майна  - 380482,13 грн.
Також заявник посилається на те, що оспорюваний договір є недійсним, оскільки укладений без проведення відкритих торгів та без згоди комітету кредиторів на продаж майна боржника без проведення торгів, що є порушенням вимог ч.1 ст.20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент укладення договору).

Судова колегія приймає до уваги наступне.
Відповідно до ч. 1  ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство …можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, зокрема з підстави, коли боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.
Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу (ч.2 п.4 «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства).
Оскільки оголошення про продаж спірного майна опубліковано до введення в дію цього Кодексу, суд оцінює дії керуючого санацією з продажу спірної  частини майна боржника  відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
На час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу від 16.11.2010 порядок продажу майна боржника в процедурі санації боржника регулювався нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 27.07.2010 (далі-Закон).
Згідно   частини  5 статті 17 Закону, керуючий санацією має право: самостійно розпоряджатися майном боржника з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом; укладати від імені боржника мирову угоду та інші цивільно-правові угоди.
Частиною 6 статті 17 Закону, на керуючого санацією покладено обов`язок з розроблення та подання на затвердження комітету кредиторів плану санації боржника та обов`язок звітувати перед комітетом кредиторів щодо послідовної реалізації плану санації. 
Стаття 18 Закону передбачає, що заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містять план санації, може бути   продаж частини майна боржника.
У відповідності до частини 5 статі 18 Закону, господарський суд затверджує план санації боржника, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону, з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. Керуючий санацією після проведення інвентаризації та оцінки майна боржника має право почати продаж частини майна боржника на відкритих торгах. 
Початкова  вартість  майна  боржника, що виставляється на торги,  визначається  відповідно  до  Закону  України  "Про оцінку майна,  майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні",  інших  нормативно-правових  актів (частина 3 статті 20 Закону).
Майно боржника, не продане на перших торгах, виставляється на повторні торги, якщо інше не передбачено планом санації. Майно, не продане на повторних торгах, може бути реалізовано керуючим санацією за згодою комітету кредиторів на підставі договору купівлі-продажу, укладеного без проведення торгів (частина 5 статті 20 Закону).

Як вбачається із змін до плану санації боржника ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн» (а.с.74 т.1), затверджених ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.10.2010, в переліку частин майна ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн», які підлягають реалізації» зазначено Оріхівський ОРТС.  Дата реалізації - перший квартал 2011.  Очікувана сума  доходу - 52824 грн.
Відповідно до вказаних змін, розділ 7.2 плану санації доповнено пунктом, який визначає порядок реалізації майна: «Продаж майна здійснюється на відкритих торгах, а майно, що не реалізоване на перших торгах, може бути реалізоване шляхом укладення договору купівлі-продажу без торгів - за згодою комітету».
Таким чином, комітетом кредиторів було визначено порядок реалізації майна, який в подальшому був затверджений ухвалою суду від 27.10.2010.
Із наявних  у справі №22/24б матеріалів вбачається, що в процесі виконання плану санації спірний об`єкт нерухомого майна  -  Оріхівський ОРПС виставлявся на біржеві торги, що відображено в звіті керуючого санацією, який схвалений на засіданні  комітету кредиторів 11.06.2010 (протокол №13, а.с.1 т.3) та затверджений ухвалою суду від 17.06.2010 (а.с.232 т.1).
09.11.2010 на засіданні комітету кредиторів, яке відбулось за участю представника ПП «Лугпромсервіс»,  керуючий санацією Чугунова В.О. повідомила про те, що на підставі договору  незалежним експертом Косоговим О.О. проведено експертну оцінку Оріхівського ОРПС та надано висновок про те, що його вартість становить 28400 грн. 
В матеріалах справи міститься висновок незалежного експерта Косогова О.О. №4/11/1-н від 04.11.2010, згідно якого ринкова вартість Оріхівського ОРПС становить      28400 грн. (а.с.76-77 т.1).
За результатами голосування комітет кредиторів (до якого входить  представник ПП «Лугпромсервіс») одноголосно прийняв рішення про затвердження результатів експертної оцінки частини майнового комплексу Оріхівського ОРПС в сумі 28400 грн., що відображено  в протоколі №15 від 09.11.2010 (а.с.239 т.2).
Після затвердження результатів експертної оцінки, керуючий санацією повідомила комітет кредиторів про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна неодноразово виставлявся на біржеві торги та інформація про його реалізацію постійно друкувалася у засобах масової інформації, однак, із-за низького технічного стану цього  об`єкту - пропозицій від покупців до теперішнього часу  не надходило, об`єкт залишається не реалізованим.
По ходу звітування керуючого санацією Чугунової В.О. надійшла пропозиція - у разі появи покупця на частину майнового комплексу Оріховського ОРПС, з ціллю прискорення проведення розрахунків з кредиторами та економії грошових коштів боржника, провести його реалізацію шляхом укладення прямого договору купівлі-продажу за ціною, не нижче оціночної.
За результатами голосування, комітет кредиторів прийняв одноголосне рішення провести реалізацію частини майнового комплексу Оріхівського ОРПС в кількості 3-х одиниць (а саме: будівля контори з сіньми, будівля вагової з побутовими приміщеннями, гараж) шляхом укладення прямого договору купівлі-продажу за ціною, не нижче експертної вартості, що становить 28400 грн., що підтверджується протоколом №15 від 09.11.2010.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.02.2011 засідання комітету кредиторів, яке відбулось 09.11.2010 визнано таким, що проведене у відповідності до вимог ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
З наведеного вбачається, що спірний об`єкт нерухомого майна через поганий технічний стан не був проданий на біржевих торгах за ціною 52824 грн., у зв`язку з чим, з метою виконання плану санації комітетом кредиторів було затверджено результати експертної оцінки майна та прийнято  в межах своїх повноважень рішення про його продаж шляхом укладення прямого договору купівлі-продажу за ціною, не нижче 28400 грн. 
Рішення комітету кредиторів про продаж спірного майна за ціною 28400 грн. шляхом укладення договору купівлі-продажу відображено в протоколі №15 від 09.11.2010 (а.с.239 т.2), який підписано представником ПП «Лугпромсервіс» та затверджено ухвалою суду від 17.02.2011.
Враховуючи наведене, з огляду на положення ч.5 ст.17 та ч.5 ст.20 Закону, керуючий санацією Чугунова В.О. діяла відповідно до Закону, плану санації, рішень комітету кредиторів,  укладаючи договір про відчуження частини майна боржника, а саме, Оріхівського ОРПС за ціною 28400 грн.

Про укладення 16.11.2010  оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна керуючий санацією Чугунова В.О. відзвітувала на зборах комітету кредиторів, що відбулись 24.01.2011 (протокол №16, а.с.232-233 т.2) за участю представника ПП «Лугпромсервіс».
Звіт керуючого санацією Чугунової В.О. про виконання плану санації за четвертий квартал 2010 був схвалений комітетом кредиторів та затверджений ухвалою суду від 17.02.2011. 
В подальшому, 31.05.2011 комітетом кредиторів, за участю представника ПП «Лугпромсервіс», прийнято рішення (протокол №19, а.с.217 т.2), яке затверджене ухвалою суду від 15.06.2011 (а.с.229 т.1) про внесення змін до плану санації, а саме, виключення Оріхівського ОРПС, який вже реалізовано в процесі виконання плану санації,  з переліку майна, що підлягає реалізації.
Вказані ухвали суду від 17.02.2011 та від 15.06.2011 не оскаржувались ПП «Лугпромсервіс» у встановленому законодавством порядку, хоча останньому було відомо про реалізацію спірного майна  та ціну, за яку майно було відчужене.

Отже, матеріалами справи підтверджується дотримання визначеного п.7.2 плану санації боржника та ст.20 Закону порядку реалізації спірного майна, що спростовує доводи заявника ПП «Лугпромсервіс» та висновки суду першої інстанції про те, що комітет кредиторів не надавав згоду на продаж майна без проведення торгів.

Стосовно продажу спірного майна за ціною 28400 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу (ч.2 п.4 «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства).
Оскільки оголошення про продаж спірного майна опубліковано до введення в дію цього Кодексу, реалізація майна здійснювалась відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Реалізація спірного майна 16.11.2010 відбулася з дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»  та плану санації, що підтверджується протоколами комітету кредиторів та ухвалами господарського суду про затвердження поточних звітів керуючого санацією  зазначеними вище.
Згідно висновку про вартість майна №4/11/1-н від 04.11.2010 (а.с.76 т.1), суб`єктом оціночної діяльності Косоговим О.О. застосована саме ринкова вартість спірного майна. 
Результати експертної оцінки були одноголосно затверджені комітетом  кредиторів за участю ПП «Лугпромсервіс» (протокол №15 від 09.11.2010, а.с.239 т.2) та ухвалою суду від 17.02.2011.
Отже, комітет кредиторів погодив зменшення  суми реалізації та пізніше затвердив ці зміни відповідно до експертної оцінки.
Отже, керуючим санацією було здійснено реалізацію спірного майна з дотриманням вимог Закону України  «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та плану санації.
Разом із тим, кредитор ПП «Лугпромсервіс» не надає суду на підтвердження своїх доводів інших відомостей про ринкову вартість спірного майна.
Доводи кредитора ПП «Лугпромсервіс» взагалі не містять інформацію про іншу ринкову вартість, яка існувала на час укладення спірного договору.
ПП «Лугпромсервіс» не оскаржував до суду дії керуючого санацією щодо продажу майна за заниженою ціною або із порушенням процедури продажу.

ПП «Лугпросервіс» в своїй заяві посилається на те, що спірне майно було продано за ціною нижче, ніж ринкова, оскільки планом санації було передбачено продаж майна за 52824 грн.
Однак, очікувана сума доходу від реалізації майна не є його ринковою вартістю на час реалізації та не впливає на кінцеву ціну реалізації, оскільки в процесі продажу майна його вартість може бути як збільшена, так і зменшена, виходячи із стану майна, попиту і пропозиції.
За таких обставин,  доводи заявника є необґрунтованими. 
Висновок про вартість майна, наданий  ТОВ «Професіонал» 03.10.2008, згідно якого вартість спірного майна становить 44020 грн. (а.с.185 т.5) та витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно №20086601 від 02.09.2008, в якому зазначено вартість спірного нерухомого майна  - 380482,13 грн. не приймаються судом як належні докази в розумінні ст.76 ГПК України, оскільки не підтверджують, що зазначена в них вартість майна була ринковою станом на день укладення договору купівлі-продажу.
Крім того, витяг з реєстру прав власності не є звітом про оцінку майна у розумінні положень Закону  України  "Про оцінку майна,  майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", який є обов`язковим для застосування для визначення вартості майна боржника під час його продажу в процедурі санації. 
Висновок про вартість майна, наданий ТОВ «Професіонал», згідно якого вартість спірного майна становить 44020 грн.  так само не може бути прийнятий судом також з тих підстав, що він був складений 03.10.2008, тобто, за два роки до укладення оспорюваного правочину, а тому вартість майна могла змінитися.
З огляду на наведене, заявником - ПП «Лугпромсервіс» не доведено наявність визначених ч. 1  ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу 22/25 часток нерухомого майна від 16.11.2010.

Судова колегія враховує, що оспорюваний договір був укладений  під час процедури санації боржника - ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн».
При цьому, жодних зауважень щодо законності укладення договору купівлі-продажу від 16.11.2010 ні в комітету кредиторів (до якого входить ПП «Лугпромсервіс»), ні у господарського суду, який здійснював провадження у справі №22/24б про банкрутство ВАТ «Запорізький територіальний паливний концерн», не було.
Суб`єктом правовідносин, врегульованих ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства є боржник, який здійснив дії з відчуження свого майна.
Разом із тим, за обставинами справи, що розглядається, суб`єктом відчуження майна є керуючий санацією, який призначений господарським судом, тобто, діє від імені держави відповідно до своїх повноважень  і плану санації.
Кредитор ПП «Лугпромсервіс» не оскаржував дії керуючого санацією щодо порушень (на його думку), допущених під час продажу майна боржника керуючим санацією (ч.8 ст.21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).
ПП «Лугпромсервіс», будучи членом комітету кредиторів, голосував одностайно з іншими кредиторами під час погодження розміру грошових коштів, одержаних від продажу спірного майна.

ПП «Лугпромсервіс» оскаржив вказаний договір в судовому порядку зі спливом майже десяти років з дня його укладення.
Заявником не обґрунтовано та не доведено факту порушення оспорюваним правочином прав та охоронюваних законом інтересів кредитора ПП «Лугпромсервіс», представник якого був присутній та голосував на засіданні  комітету кредиторів 09.11.2010 за затвердження експертної оцінки спірного майна вартістю 28400 грн. та за його продаж шляхом укладення договору купівлі-продажу.
24.01.2011 представник ПП «Лугпромсервіс» на засіданні комітету кредиторів голосував за затвердження звіту керуючого санацією за 4 квартал 2010, відповідно до якого, було реалізовано спірний об`єкт нерухомості за ціню 28400 грн. шляхом укладення договору купівлі-продажу з громадянином ОСОБА_1 
31.05.2011 представник «Лугпромсервіс» на засіданні комітету кредиторів голосував за внесення змін до плану санації, а саме, виключення Оріхівського ОРПС, який вже реалізовано, з переліку майна боржника, що підлягає реалізації в процедурі санації. 
Факт обізнаності ПП «Лугпромсервіс» про продаж спірного майна за ціною 28400 грн. підтверджується підписом його представника на протоколах засідань комітету кредиторів №16 від 24.01.2011, №19 від 31.05.2011, №15 від 09.11.2010.
В матеріалах справи містяться довіреності, видані ПП «Лугпромсервіс» представнику Шишковій Надії Іванівні з правом представляти ПП «Лугпромсервіс», в тому числі, в суді, з наданням їй всіх прав, наданих законом кредитору в процедурі банкрутства, з правом надавати, підписувати, отримувати заяви, протоколи, інші документи в процедурі банкрутства (довіреності від 29.12.2009 (а.с.242, 249 т.2); від 10.01.2011 (а.с.220, 230, 237 т.2); від 06.05.2011  (а.с.225 т.2); від 01.08.2011 (а.с.211, 215 т.2).
До вказаних вище протоколів комітету кредиторів додані докзи вручення кредиторам, в тому числі, представнику ПП «Лугпромсервіс» копій цих протоколів.
В судовому засіданні 21.04.2020 представник ПП «Лугпромсервіс», на запитання суду, не зміг пояснити, як співвідносяться його доводи про те, що він дізнався про укладення оспорюваного правочину у 2019 з  наявними в матеріалах справи рішеннями комітету кредиторів, прийнятими у 2010-2011 роках за участю ПП «Лугпромсервіс», стосовно продажу спірного майна.
За наведених обставин, доводи заявника та висновки суду першої інстанції про те, що ПП «Лугпромсервіс» дізналося про укладення оспорюваного договору в 2019 році з Єдиного державного реєстру судових рішень є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
 
ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції у відзиві на заяву просив суд застосувати строк позовної давності до вимог заявника.
Судова колегія зазначає, що за змістом частини 1      статті 261 Цивільного кодексу України   позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. 
Враховуючи, що судом встановлено відсутність порушених прав та інтересів заявника - ПП «Лугпромсервіс»,  в задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності слід відмовити.

З огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви кредитора - ПП «Лугпромсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу 22/25 часток нерухомого майна від 16.11.2010.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не повно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню,    ухвала Господарського суду Луганської області від 28.01.2020 року у справі №22/24б скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ПП «Лугпромсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу 22/25 часток нерухомого майна від 16.11.2010.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи, що в задоволенні заяви ПП «Лугпромсервіс» відмовлено, витрати останнього  зі сплати судового збору за подання заяви в розмірі 3842 грн. та витрати ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги в розмірі 5763 грн. покладаються на ПП «Лугпромсервіс».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд стягнути із заявника - ПП «Лугпромсервіс» витрати на професійну правничу допомогу  в розмірі 20500 грн.
На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу заявник надав суду апеляційної інстанції договір про надання правничої допомоги від 21.01.2019,  акт виконаних робіт від 04.02.2020 до договору про надання правничої допомоги від 21.01.2020 на суму 20500 грн., квитанції до прибуткових касових ордерів на суму 20500 грн., ордер на надання правничої допомоги серії АН  №1008153 від 04.02.2020, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.100-104 т.6).
Із акту виконаних робіт від 04.02.2020 вбачається, що заявник апеляційної скарги просить суд відшкодувати його витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанцій на професійну правничу допомогу, зокрема, вивчення матеріалів заяви ПП «Лугпромсервіс», підготовку відзиву на заяву ПП «Лугпромсрвіс» до Господарського суду Луганської області, участь в судових засіданнях Господарського суду Луганської області, підготовка апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області.
ПП «Лугпромсервіс» у відзиві на апеляційну скаргу просив суд відмовити в задоволенні  заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що апелянт не повідомляв суд першої інстанції про заплановані витрати на професійну правничу допомогу та не подавав будь-яких доказів їх  понесення.

Судова колегія враховує наступне.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд стягнути з ПП «Лугпромсервіс» витрати на професійну правничу допомогу, понесені ним, в тому числі,  під час розгляду справи судом першої інстанції, а саме, 1800 грн. за вивчення матеріалів заяви ПП «Лугпромсервіс», 2500 грн. за підготовку відзиву на заяву ПП «Лугпромсервіс», 13000 грн. за представництво інтересів клієнта в Господарському суді Луганської області.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів ОСОБА_1  не звертався до Господарського суду Луганської області  із заявою про намір подати докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу в суді першої  інстанції.
Крім того, такі докази (зокрема, акт наданих послуг) не були подані           ОСОБА_1 до Господарського суду Луганської області, а тому, не були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції.
Отже, ОСОБА_1 не було дотримано вимог ч.8 ст.129 ГПК України як в частині звернення до Господарського суду Луганської області із відповідною заявою до закінчення судових дебатів, так і  в частині обов`язку представити суду першої інстанції відповідні докази.
Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції в розмірі 17300 грн. не підлягає задоволенню.

Стосовно вимог ОСОБА_1 здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до  статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
ОСОБА_1 надано суду договір про надання правничої допомоги,  укладений ним 21.01.2019 з адвокатом Макаренком О.М. (а.с.100 т.6).
Вказаним договором визначено, що клієнт зобов`язаний оплачувати витрати, понесені адвокатом, що пов`язані з виконанням захисту інтересів клієнта. Вартість, форма та порядок здійснення такої оплати обумовлюються актом виконаних робіт, що є окремим додатком до договору.
В акті виконаних робіт від 04.02.2020, який є додатком до договору про надання правничої допомоги сторони (а.с.101 т.6) погодили, що вартість роботи адвоката з вивчення ухвали Господарського суду Луганської області від 28.01.2020 у цій справі, вивчення практики розгляду судами аналогічних спорів, підготовки апеляційної скарги та направлення її до суду складає 3200 грн. 
ОСОБА_1 на підтвердження    понесення витрат на оплату послуг адвоката    в суді апеляційної інстанції надано суду квитанцію до прибуткового касового ордеру від 04.02.2020 на суму 3200 грн. (а.с.102 т.6).
Таким чином, ОСОБА_1 надано суду належні докази понесенням ним в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3200  грн.
ПП «Лугпромсервіс» не доведено, що розмір понесених апелянтом витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є завищеним.
Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів  статті 129 ГПК України, дійшла  висновку про стягнення з ПП «Лугпромсервіс» на користь        ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3200  грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.129, 270, п.2 ч.1 ст.275, п, 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Луганської області від 28.01.2020 у справі №22/24б скасувати.
Прийняти нове рішення.
Відмовити в задоволенні заяви кредитора - ПП «Лугпромсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу 22/25 часток нерухомого майна від 16.11.2010.

Стягнути з Приватного підприємства «Лугпромсервіс» (91057, Луганська обл., місто Луганськ, вулиця Смоленська, будинок 130, код ЄДРПОУ 30761683) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 5763 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 3200 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.04.2020р.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова