ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 березня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/1250/19	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників сторін:
від позивача  –  Єгоров О.О. (адвокат, ордер), Мартинюк В.П. (директор, паспорт, витяг), 
від відповідача –  Денов Г.В. (посвідчення, посадова інструкція),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області
на рішення Господарського суду Одеської області  від 11.12.2019 проголошене о 10:20:07 суддею Бездолею Д.О., у м. Одесі, повний текст якого складено 21.12.2019
у справі № 916/1250/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод»
до Южненської міської ради Одеської області 
про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» (далі - ТОВ, позивач) звернулось до суду з позовом до Южненської міської ради Одеської області (далі – Міська рада, відповідач) про розірвання  договору оренди земельної ділянки від 09.06.2017 у зв`язку із порушенням Міською радою умов договору оренди, яке полягає в передачі земельної ділянки з недоліками, у стані, що не були передбачені договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час участі в земельних торгах та укладені договору оренди позивач розраховував отримати в оренду земельну ділянку вільну від обтяжень та обмежень, вільну від об`єктів інфраструктури з метою ефективного використання кожного квадратного метру для її забудови відповідно до приписів державних будівельних норм. 
На час підготовки земельних торгів та їх проведення,  а також укладення договору за результатами земельних торгів, Орендодавець стверджував, що передає земельну ділянку (об`єкт оренди) вільну від об`єктів нерухомого майна та об`єктів інфраструктури, від обтяжень та обмежень, від сервітутів, однак під час проведення геології земельної ділянки було виявлено  наявність діючих лінійних інфраструктурних об`єктів, а саме дощової та фекальної каналізації, які перетинають земельну ділянку по всій її ширині та заступають від межі земельної ділянки на 25 метрів.
Позивач вважає, що відповідач в повній мірі володів інформацією про наявність на земельній ділянці діючих об`єктів інфраструктури, але під час оголошення земельних торгів, їх проведення та укладення договору оренди не повідомив учасникам земельних торгів про їх існування та не повідомив про них переможця земельних торгів під час укладення договору оренди земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2019 позов задоволено повністю, договір оренди земельної ділянки розірвано. 
Рішення мотивовано тим, що відповідачем порушені вимоги ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» і саме він повинен нести відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були передбачені спірним договором і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором.
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в рішенні суду не зазначено обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору та які були досліджені в судовому засіданні, зокрема:
- позивачем замовлено, а Приватним підприємством «ПС» розроблено проект: «Будівництво багатофункціонального торгівельно-розважального комплексу з готельним та житловим комплексом;
- проект «Будівництва багатофункціонального торгівельно-розважального комплексу з готельним та житловим комплексом (1 черга житловий комплекс)» пройшов експертизу у ТОВ «ПРОЕКСП», про що останнім  надано експертний звіт від 23 серпня 2018 року № У-0397-18;
- на земельній ділянці Позивачем вирито два котловани та розміщено баштовий будівельний кран, що свідчить про самовільний початок позивачем будівництва багатофункціонального торгівельно-розважального комплексу з готельним та житловим комплексом (1 черга житловий комплекс);
- в липні 2019 року Южненська міська рада направила Позивачу підписаний нею проект Додаткової угоди до договору оренди від 09.06.2017 року щодо зміни об`єкту будівництва та щодо зменшення розміру орендної плати;
- після відмови Позивача від підписання Додаткової угоди, Комунальне підприємство «Водопостачання та каналізація» переключило будівлю Южненської міської філії Одеського обласного центру зайнятості до інших мереж каналізації та двічі зверталося до Позивача з проханням надати допуск до земельної ділянки для здійснення демонтажу мереж побутової та дощової каналізації.
Крім цього, скаржник зазначає, що  під час розгляду питання щодо проведення експертизи суд не з`ясовував думку учасників справи щодо визначення споруд, об`єктів інфраструктури, транспортної та пішохідної розв`язки які передбачено збудувати (заплановано) на земельній ділянці. На думку апелянта, експертом не в повній мірі з`ясовано об`єкти інфраструктури, які заплановано будівництвом на земельній ділянці. 
Судом не надано будь-якої оцінки доводам Відповідача, що розміри земельної ділянки 158.47 х 99,91 метрів дозволяють будівництво, як семисекційного дев`ятиповерхового житлового будинку розмірами 103x57 метрів так і восьмисекційного дев`ятиповерхового житлового будинку розмірами 108x62 метрів з здвигом будинку у протилежний бік від мереж каналізації, без демонтажу (перенесення) цих мереж.
Судом грубо порушено порядок та послідовність судового процесу, у зв`язку з чим Южненська міська рада заявила відвід судді.
Судом відмовлено в повторному виклику експерта, а також відмовлено в задоволені клопотання Відповідача про проведення повторної комісійної експертизи на підстави нових доказів, що на думку скаржника свідчать про грубе порушення процесуальних норм суддею та вказують на упередженість та необ`єктивність судді, надання переваг Позивачу в вирішенні спору. 
Разом з апеляційною скаргою Міська рада надала до апеляційного суду додаткові документи, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки датовані після прийняття рішення господарським судом. 
          Враховуючи положення статті 269 ГПК України, судова колегія не приймає до увагу додаткові документи надані Міською радою разом з апеляційною скаргою, оскільки додаткові документи датовані пізнішою датою ніж в суді першої інстанції було ухвалено рішення, тобто приймаючи оскаржене рішення у даній справі суд не знав та не міг знати про існування цих документів.
24.01.2020 та 27.01.2020 до суду надійшли заяви відповідача, в яких останній просив зупинити дію рішення, зупинити дію наказу та виключити з Єдиного державного реєстру судових рішень запис про набрання чинності рішення господарського суду Одеської області у даній справі. 
Розглянувши дані заяві, судова колегія зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 ГПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження, зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Однак, в даній справі Міська рада звернулась з апеляційною скаргою безпосередньо до апеляційного суду, при цьому строк на апеляційне скарження не був пропущений, у зв`язку з цим, при відкритті апеляційного провадження у справі судова колегія дійшла висновку, що підстави для зупинення дії рішення відсутні. 
Вимоги відповідача щодо зупинення дії наказу та виключення з Єдиного державного реєстру судових рішень запису про набрання чинності рішення господарського суду Одеської області справі не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень господарського процесуального Кодексу у суду апеляційної інстанції відсутні такі повноваження. 
           29.01.2020 до апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про проведення додаткової експертизи.
          Судова колегія не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання, приймаючи до уваги наступне.
Додаткова експертиза  покликана вирішити виключно нові (додаткові) питання щодо об`єкту експертизи якщо суд дійде висновку, що висновок експерта є неповним або неясним, а додаткові питання розширюють експертне дослідження та усувають неповноту або неясність висновку. Така експертиза призначається у разі якщо суд дійде висновку що висновок експерта є необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
При цьому на вирішення додаткової експертизи відповідач ставить питання які не стосуються предмету спору.
Вимагаючи здійснення повторної експертизи Відповідач не зазначив жодного протиріччя між висновками експертизи та матеріалами справи, обґрунтованого сумніву щодо вірності експертного висновку або наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.
           03.02.2020 до апеляційного суду від Міської ради надійшло клопотання про приєднання доказів, які датовані більш пізнішою датою, ніж суд першої інстанції прийняв в даній справі рішення, у зв`язку з цим, судова колегія при розгляді даної справи не приймає до уваги такі доказі. 
04.02.2020 до суду від позивача надійшла заява, в якій останній вважає за необхідне додати до матеріалів справи додаткові докази, однак судова колегія не приймає до уваги при розгляді справи даній доказ, оскільки останні не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а позивач не довів неможливості надання даних доказів до господарського суду. 
12.02.2020 до апеляційного суду від позивача надійшов відзив на  апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими що суперечать матеріалам справи, у зв`язку з чим просить суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.  
Крім цього, 12.02.2020 до суду від ТОВ «Южний електротехнічний завод» надійшли клопотання про виклик експерта та заперечення щодо клопотання про проведення додаткової експертизи.
Судова колегія відмовляє у задоволенні клопотання позивача про виклик експерта, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті. 
Заперечення позивача щодо клопотання про проведення додаткової експертизи судовою колегією враховані при розгляді даної справи. 
14.02.2020 до апеляційного суду від Міської ради надійшло клопотання про приєднання доказів до справи, у задоволенні якого судова колегія відмовляє, оскільки докази надані разом з клопотанням датовані більш пізнішою датою ніж суд першої інстанції ухвалив оскаржене рішення, а отже суд не знав і не міг знати про наявність даних доказів. 
В судовому засіданні 19.02.2020 представник відповідача почав надавати пояснення по апеляційній скарзі, проте у зв`язку з великим навантаженням з розгляду справ, в судовому засіданні судовою колегією було оголошено перерву до 18.03.2020.
24.02.2020 до апеляційного суду від Міської ради надійшла заява про відвід головуючого судді Головея В.М. 
25.02.2020 судова колегія розглянула вищевказану заяву, визнала відвід необґрунтованим, у зв`язку з чим, передала справу  на автоматичний розподіл для визнання судді в порядку ст. 32 ГПК України для вирішення питання про відвід, про що постановлено відповідну ухвалу. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2020 заяву представника Южненської міської ради Одеської області про відвід судді Головея   В.М. передано на розгляд судді Богатирю К.В.
За результатами розгляду заяви про відвід, суддя Богатир К.В. постановив ухвалу, в якій відмовив у задоволенні заяви представника Южненської міської ради Одеської області, у зв`язку з її безпідставністю. 
Представник відповідача в судовому засіданні 18.03.2020 продовжив надавати пояснення по справі та просив суд, апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати у задоволенні позову відмовити. 
В судовому засіданні 18.03.2020 представники позивача надали пояснення, в яких заперечували проти апеляційної скарги та просили суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
          Із матеріалів справи вбачається що за результатами земельних торгів  09.06.2017 між Міською радою (орендодавець) та ТОВ  «Южний електротехнічний завод» (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5111700000:02:006:0034, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Южне, Одеська обл., ІІ мікрорайон (п. 1 Договору).
Відповідно до п. 2 Договору  в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,5746 га. 
Також, умовами  Договору було встановлено, що на земельній ділянці не розміщені об`єкти нерухомого майна та інші об`єкти інфраструктури. Земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні (п.п. 3, 6,7 Договору). 
Земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування багатоквартирного 9-ти поверхового восьми-секційного житлового будинку № 6Б ( п. п. 16-17 Договору).
Пунктами 24, 25 Договору, сторони узгодили, що відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку. 
Згідно з п. 27 Договору орендодавець, крім іншого, зобов`язаний передати Орендарю земельну ділянку у належному стані та у визначених межах згідно з цим договором.
Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, а також після державної реєстрації права оренди. Договір укладено на 49 років (п. 39 та п. 8 Договору).
На виконання умов договору за актом приймання-передачі відповідач передав, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку, яка є об`єктом спірного договору. В акті зазначено, що на орендовану земельну ділянку площею 1,5746 га. не встановлено обмежень та сервітутів. Речове право орендаря зареєстроване 20.06.2017, що підтверджується витягом з реєстру (т. 1, а.с. 22, 24).
В процесі розгляду даної справи господарським судом було призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, за результатами проведення якої, отримано висновок судового експерта від 10.10.2019 № 85, відповідно до якого,  встановлено: 
- на земельній ділянці площею 1,5746 га, кадастровий номер 5111700000:02:006:0034, що знаходиться за адресою м. Южне, Одеська область, II мікрорайон розташовані інженерні комунікації дощової та фекальної каналізації з проміжними колодязями, які на момент укладання договору проходять під трьома секціями запроектованого 9-ти поверхового 8-ми секційного житлового будинку, вулиці (дороги) загального користування, які проходять по периметру земельної ділянки та проїзди до житлових будинків, які проходять в центрі земельної ділянки.
- фактичний стан земельної ділянки не відповідає умовам розділу 2 «Об`єкт оренди» договору оренди земельної ділянки від 09.06.2017, оскільки на земельній ділянці фактично розташовані об`єкти нерухомого майна. 
- наявні на земельній ділянці об`єкти інфраструктури та споруди перешкоджають використанню земельної ділянки за призначенням згідно з договором оренди, а саме розміщення інженерних мереж дощової та фекальної каналізації, які перетинають земельну ділянку, перешкоджає будівництву житлових будинків у тому числі: 9-ти поверхового восьмисекційного житлового будинку №6Б, що був запроектований детальним планом території на момент укладення договору оренди земельної ділянки (транзитна фекальна та дощова каналізація прокладена під трьома секціями 9-ти поверхового восьмисекційного житлового будинку з проміжними колодязями, які підняті над поверхнею землі на висоту 1,315 - 0,945 м), двох секцій житлового комплексу, що складається з п`яти окремих будинків (секцій), що запроектований змінами до Детального плану території на момент дії договору оренди земельної ділянки (транзитна фекальна та дощова каналізація прокладена під двома із п`яти запроектованих житлових будинків з проміжними колодязями, які підняті над поверхнею землі на висоту 1,315 - 0,945 м). 
Згідно додатку И.1 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» відстань від самопливної каналізації (побутової і дощової) до фундаментів будинків і споруд повинна складати не менше 3 м.
Площа земельної ділянки в межах проходження інженерних комунікацій та в межах необхідних відстаней від них не може використовуватись для будівництва житлових будинків, що перешкоджає ефективному використанню даної земельної ділянки (т. 3, а.с. 74-87).
Згідно з пунктом 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до частини 9 статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
За нормами статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Орендодавець зобов`язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки, не вчиняти дій які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця, попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Статтею 36 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Орендодавець несе відповідальність за недоліки переданої  в оренду земельної ділянки, що не були передбачені договором оренди і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором. У разі виявлення таких недоліків орендар має право вимагати дострокового розірвання договору. Орендодавець не несе відповідальності за наслідки, пов`язані з недоліками переданої в оренду земельної ділянки, якщо такі недоліки обумовлені договором оренди.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Судова колегія встановила, що умовами Договору оренди від 09.06.2017 сторони визначили характеристику земельної ділянки в п.п. 2-7,24,25, а саме: в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер 5111700000:02:006:0034, загальною площею 1,5746 га, у томі числі: ріллі - га; багаторічних насаджень - га; сіножатей - га; пасовищ - га; інші – 1,5746 га; на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: - , а також інші об`єкти інфораструктури - ; земельна ділянка передається в оренду разом з: -; земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню: -; інші особливості оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: -; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, не зареєстровані.
Проте судом встановлено що зазначені характеристики земельної ділянки не відповідають дійсності, оскільки  на земельній ділянці фактично розташовані інженерні мережі дощової та фекальної каналізації, проміжні бетонні колодязі даних інженерних мереж та запроектовані частини доріг. Також на земельній ділянці існують дороги (вулиці) загального користування, що перешкоджає ефективному використанню земельної ділянки в зв`язку з накладанням обмежень на будівництво. 
Тобто орендодавець знав про вищевказане, проте в договорі оренди про це зазначено не було, у зв`язку з чим судова колегія вважає що такими діями орендодавець перешкоджає орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою за цільовим призначенням. 
Відповідно до статті 36 Закону України «Про оренду землі» саме Орендодавець несе відповідальність за недоліки переданої в оренду земельної ділянки, що не були передбачені договором оренди і перешкоджають використанню земельної ділянки за договором.
Відтак, у зв`язку з виявленням таких недоліків орендар, зокрема, має право вимагати дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки.
Крім того, суд зазначає, що надавши позивачу в оренду земельну ділянку з недоліками, що не були передбачені договором оренди і перешкоджають використанню ділянки за договором, відповідач допустив істотне порушення договору внаслідок якого позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме користуватися орендованою земельною ділянкою за цільовим призначенням.
Таким чином позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а відтак є такими, що підлягають задоволенню,  у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно задовольнив позов та судова колегія погоджується з висновком господарського суду. 
На думку скаржника, розміри земельної ділянки переданої в оренду дозволяють будівництво, як семисекційного дев`ятиповерхового житлового будинку так і восьмисекційного дев`ятиповерхового житлового будинку з здвигом будинку у протилежний бік від мереж каналізації, без демонтажу (перенесення) цих мереж. 
Судова колегія вважає, що вищевказаним скаржник підтверджує висновки судів, що орендодавець знав про недоліки земельної ділянки, яку передавав в оренду, проте в Договорі оренди від 09.06.2017 про це не зазначив, у  зв`язку з чим порушив права позивача.
Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях відповідача або не стосуються предмет спору у даній справі. 
Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області  від 11.12.2019 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19.03.2020.

Головуючий суддя:                                                            Головей В.М.

Судді:                                                                                Разюк Г.П.

                                                                                                    Савицький Я.Ф.