ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року 

м. Київ

Справа №  910/10958/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий,  Ткача І.В., Губенко Н.М.,
за участю секретаря судового засідання - Черненка О.В.

за участю представників:
Позивача: Шершньов П.С., Коваль О.С.
Відповідача:  Ільяшов Б.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020
(головуючий - Куксов В.В., судді Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І.)
та рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019
(суддя Сташків Р.Б.)
у справі №910/10958/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" 
про стягнення 2 680 828,36 грн,
ВСТАНОВИВ:
1. У зв`язку з відпусткою судді Студенця В.І. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 03.06.2020, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС" (далі - ТОВ"ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС" ) звернулась до Господарського суду міста Києва  з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" (далі - ТОВ "АЛЬФАРА"), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про  стягнення           2 680 828,36 грн штрафних санкцій.
3.  Позов обґрунтовано тим, що відповідачем неналежно виконувались зобов`язання за договором оренди залізничних вагонів №06-04/ПЛВ/2019 від 23.04.2019, саме, відповідачем порушено строки оплати орендної плати та недотримано  межі, передбачені у п.1.3 договору, території курсування вагонів, що є підставою для нарахування пені та штрафу згідно п.п.7.2, 7.2.1., 7.12 договору оренди.  

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.  Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020, позов задоволено. 
5.  Судові рішення мотивовано тим, що: відповідачем допущено порушення строків сплати рахунків за користування вагонами, наданих позивачем на оплату відповідачу, крім того, судом встановлено порушення відповідачем умов договору щодо дотримання, встановленої у п. 1.3. договору, території курсування вагонів, при цьому, зважаючи на вказане позивач скористався правом розірвати договір та направив відповідачу повідомлення від 06.08.2019  про розірвання договору, з посиланням на порушення відповідачем обмежень, встановлених у п. 1.3. договору,  вказане повідомлення отримано  відповідачем 07.08.2019, а тому, з 07.08.2019 договір оренди є розірваним.  Встановивши зазначене суди дійшли висновку про наявність підстав для нарахування позивачем штрафних санкцій встановлених договором. Отже, суди перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, встановивши, що розрахунок є вірним,  дійшли висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та  узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, ТОВ "АЛЬФАРА" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати  прийняті у справі судові рішення та прийняти нове рішення про  відмову у позові.
7.  На думку скаржника, судами попередніх інстанцій надано неналежну правову оцінку обставинам справи, внаслідок чого суди дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову. Суди неправильно застосували норми матеріального права у подібних правовідносинах, у яких відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права. Так, скаржник посилаючись на положення ч. 3 ст. 232 ГК України та ч. 2 ст. 530 ЦК України, зазначає про те, що йому не направлялась вимога про сплату штрафу, а тому строк виконання за вказаним зобов`язанням не настав.
8.  Під час розгляду справи в суді касаційної інстанції ТОВ "АЛЬФАРА" подало клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
9. Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, враховуючи наступне.
10. Згідно з ч. 5 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
11. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалі від 30.10.2018 у справі №   757/172/16-ц виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права. 
12. Проте наведені скаржником  доводи не дають підстав для висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки доводи, викладені у клопотанні, не підтверджують того, що дана справа містить виключну правову проблему і передача даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Аналіз судової практики не свідчить про наявність протилежних і суперечливих судових рішень та глибоких і довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
13.  Від позивача до суду касаційної інстанції  надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач, посилаючись на безпідставність доводів та вимог викладених у касаційній скарзі, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові  рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
14. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 23.04.2019 між ТОВ"ТЕГРА ЛОДЖИСТІКС"(орендодавець) та ТОВ "АЛЬФАРА"(орендар) укладено договір оренди залізничних вагонів № 06-04/ПЛВ/2019 (далі - договір), відповідно до умов  якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування залізничний рухомий склад - вантажні залізничні напіввагони, що належать орендодавцю на праві власності (далі РС-вагони).
15. Згідно п. 1.3 договору  Орендодавець передає Орендарю вагони, які мають право виходу на колії загального користування та проходження по залізницях України, крім території зони дії ООС і Крим. У разі розширення зони ООС, сторони обговорюють маршрут курсування  РС додатково.
16. Пунктом 1.4. договору встановлено, що передання вагонів в оренду і їх повернення з оренди, оформляється Актом прийому - передачі, підписаним обома сторонами, який є невід`ємною частиною цього договору.
17. Згідно п. 1.9 загальна вартість договору-це загальна сума, яку повинен сплатити орендар орендодавцю за весь період дії договору, узгоджена п.4.1. Вартість договору визначається на період його укладення  та підлягає коригуванню під час дії договору, у випадках передбачених договором.
18. Пунктом 1.10. визначено, що строк оренди вагонів, що передаються орендатору за даним договором складає 2 календарних роки з моменту підписання Акту прийому - передачі вагонів в оренду. 
19. На виконання договору, позивачем було передано в оренду відповідачу наступні залізничні вагони:
- за актом приймання-передачі №1 від 26.04.2019 за № 64170616, 64170624, 64170640, 64170673, 64170707, 64170715, 64170780, 64170806, 64170822, 64170830, зі специфікацією №2 від 26.04.2019, у п. 3 якої сторони погодили термін оренди до 26.04.2021 включно; вказані вагони прибули на станцію, зазначену відповідачем 05.05.2019, та були оглянуті, що зафіксовано у відповідному акті технічного огляду;
- за актом приймання-передачі № 2 від 01.05.2019 за № 64169477, 64169782, 64169808, 64169824, 64169832, 64169857, 64169865, 64169873, 64169881, 64169907, зі специфікацією №1 від 26.04.2019, у п. 3 якої сторони погодили термін оренди до 01.05.2021 включно; вказані вагони прибули на станцію, зазначену відповідачем 01.05.2019, та бути оглянуті, що зафіксовано у відповідному акті технічного огляду;
- за актом приймання-передачі №3 від 02.05.2019 за № 56087943, зі специфікацією №3 від 26.04.2019. у п. 3 якої сторони погодили термін оренди до 02.05.2021 включно; вказаний вагон прибув на станцію, зазначену відповідачем, 06.05.2019, та був оглянутий, що зафіксовано у відповідному акті технічного огляду;
- за актом приймання-передачі №4 від 16.05.2019 за № 56454408, зі специфікацією №4 від 16.05.2019, у п. 3 якої сторони погодили термін оренди до 16.05.2021 включно; вказаний вагон прибув на станцію, зазначену відповідачем, 16.05.2019, та був оглянутий, що зафіксовано у відповідному акті технічного огляду;
- за актом приймання-передачі №5 від 17.05.2019 за №56454440, 56226681 та 53584884, зі специфікацією №5 від 17.05.2019, у п. 3 якої сторони погодили термін оренди до 17.05.2021 року включно; вказані вагони прибули на станцію, зазначену відповідачем 23.05.2019, та були оглянуті, що зафіксовано у акті технічного огляду;
- за актом приймання-передачі №6 від 20.05.2019 за № 64237027, 64237035, 64237043, 64237050, 64237068, зі специфікацією №6 від 20.05.2019, у п. 3 якої сторони погодили термін оренди до 20.05.2020 включно; вказані вагони прибули на станцію, зазначену відповідачем 26.05.2019, та були оглянуті, що зафіксовано у відповідному акті технічного огляду.
20. Таким чином, загалом позивачем було передано в користування відповідачу 30 вагонів, строк оренди кожної з групи вагонів, перелічених у актах, складав 2 роки.
21. Відповідно до п. 4.1. договору, вартість оренди однієї одиниці РС за одну добу оренди становить:
- п. 4.1.1 - 10 грн. на добу за вагон, крім того ПДВ 20% - 2 грн, а разом 12 грн на добу за вагон - нараховується з моменту підписання актів прийому-передачі РС в оренду і до прибуття вагонів на станцію, зазначену Орендарем в транспортній інструкції; 
- п. 4.1.2 - 958,33 грн на добу за вагон, крім того ПДВ 20% 191,67 грн, а разом 1150 грн, що на дату підписання договору складає 42,95 доларів США згідно курсу НБУ на цю ж дату (курс НБУ - 26,775371). Дана сума в доларах США є вихідною для подальшої щоквартальної індексації орендної плати відповідно до п. 4.4 Договору. Сума орендної плати, передбачена в даному підпункті, нараховується включно з дати прибуття вагонів на станцію, зазначену Орендарем в залізничній інструкції після прийому-передачі на станції зазначеної Орендодавцем.
22. Відповідно до п. 4.5 договору, оплата орендної плати здійснюється Орендарем в наступному порядку:
- за перший і останній місяці оренди - 100% суми, зазначеної в рахунку Орендодавця не пізніше 3-х банківських днів з дати підписання актів технічного огляду РС згідно п.2.2. договору, і оплата може проводитися частинами за погодженням сторін;
- з другого місяця оренди - шляхом 100% передоплати за місяць оренди, не пізніше 5-го числа поточного місяця на підставі рахунку, виходячи з кількості РС, кількості днів оренди в місяць та плати за оренду одного вагона на добу.
23. Згідно з п. 4.6 договору, орендна плата не нараховується за час знаходження РС в планових деповських, капітальних ремонтах та знаходження в Депо чи на ПТО, з ініціативи Орендодавця, в зв`язку з заміною не ремонтопридатних деталей та вузлів РС; період не нарахування орендної плати - з дати прийняття РС до перевезення на адресу Депо або ПТО (включно) до дати прибуття на станцію навантаження, зазначену Орендарем, після проведення зазначених у даному пункті ремонтів (включно).
24. Відповідно до п. 4.9 договору, орендна плата нараховується з дати підписання акта прийому-передачі в оренду (включно) до дати підписання акта прийому-передачі з оренди (включно) з урахуванням особливостей, передбачених п 4.1. та 4.2. даного Договору.
25. Згідно п. 7.1. договору, за невиконання або неналежне виконання умов даного договору   винна сторона відшкодовує всі збитки, завдані порушенням умов договору, а також сплачує неустойку, передбачену договором.
26. Пунктом 7.2. визначено, що за несвоєчасне перерахування орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При цьому пеня розраховується, виходячи з  кількості одиниць РС, що перебували в оренді в період прострочення оплати за орендною ставкою в даний період. Оплата пені не звільняє Орендаря від сплати основного боргу.
27. Відповідно до п. 7.2.1 договору за порушення  терміну оплати за перший і останній місяць оренди згідно п. 4.5. договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплату штрафу в розмірі 10 %  від суми, що підлягає оплаті за перший і останній місяць оренди.
28. Пунктом 7.12 сторонами погоджено, що при затримці оплати орендної плати за договором більше ніж на місяць, або порушення Орендарем умов п. 1.3., п.1.8. Договору, Орендодавець має право на розірвання договору в односторонньому порядку шляхом направлення письмового повідомлення Орендарю. В такому випадку Орендар сплачує Орендодавцю штраф в розмірі 10% відсотків від вартості Договору, зазначену в п. 1.9 Договору.
29. Судами встановлено, що позивачем направлялись відповідачу рахунки від 06.05.2019 (2 шт.), від 20.05.2019 та від 31.05.2019 на загальну суму                                             2 879 077,99 грн,  №68 від 01.07.2019 та №85 від 30.07.2019 на суми                                               1 045 636,20 грн, а також, відповідачу було направлено акт наданих послуг №108 від 14.08.2019 на суму 251 852,16 грн з ПДВ, рахунок на оплату №91 від 27.08.2019; акт наданих послуг №111 від 28.08.2019 на суму 440 741,28 грн і рахунок на оплату №94 від 30.08.2019.
30. Спір у справі виник у зв`язку з несвоєчасною та неповною оплатою відповідачем рахунків з оплати орендної плати за вагони, внаслідок чого, позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції. Крім того, позивач нарахував відповідачу штраф,  з  посиланням на порушення відповідачем, встановлених п. 1.3 договору, обмежень щодо території курсування вагонів.
Позиція Верховного Суду
31. Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши доводи наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
32. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11  ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
33. Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
34. Частиною 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
35. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором        або законом. 
36. Згідно із статтями 627, 628 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
37. Судами попередніх інстанцій встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди, за яким, позивач зобов`язався передати, а орендар зобов`язався прийняти у тимчасове платне користування залізничний рухомий склад - вантажні залізничні напіввагони.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. 
39. Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
40.  Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
41. Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.
42. Згідно частини 1 статті 763 ЦК України - договір найму укладається на строк, встановлений договором.
43. Судами встановлено, що за вищезазначеними актами приймання передачі, специфікаціями та актами технічного огляду позивачем було передано відповідачу у користування 30 вагонів, строк оренди кожної з груп вагонів, перелічених у актах, складав 2 роки.
44.  Як вказувалось сторонами погоджено таку вартість оренди вагонів: - п. 4.1.1 - 10 грн. на добу за вагон, крім того ПДВ 20% - 2 грн., а разом 12 грн. на добу за вагон - нараховується з моменту підписання актів прийому-передачі РС в оренду і до прибуття вагонів на станцію, зазначену Орендарем в транспортній інструкції; 
- п. 4.1.2 - 958,33 грн. на добу за вагон, крім того ПДВ 20% 191,67 грн., а разом 1150 грн., що на дату підписання договору складає 42,95 доларів США згідно курсу НБУ на цю ж дату (курс НБУ - 26,775371). Дана сума в доларах США є вихідною для подальшої щоквартальної індексації орендної плати відповідно до п. 4.4 Договору. Сума орендної плати, передбачена в даному підпункті, нараховується включно з дати прибуття вагонів на станцію, зазначену Орендарем в залізничній інструкції після прийому-передачі на станції зазначеної Орендодавцем.
45. Крім того, сторонами також погоджено порядок оплати орендної плати - за перший і останній місяці оренди - 100% суми, зазначеної в рахунку Орендодавця не пізніше 3-х банківських днів з дати підписання актів технічного огляду РС згідно п.2.2. Договору, і оплата може проводитися частинами за погодженням сторін; - з другого місяця оренди - шляхом 100% передоплати за місяць оренди, не пізніше 5-го числа поточного місяця на підставі рахунку, виходячи з кількості РС, кількості днів оренди в місяць та плати за оренду одного вагона на добу (п. 4.5 договору).
46. Згідно з п. 4.6 договору, орендна плата не нараховується за час знаходження РС в планових деповських, капітальних ремонтах та знаходження в Депо чи на ПТО, з ініціативи Орендодавця, в зв`язку з заміною не ремонтопридатних деталей та вузлів РС; період не нарахування орендної плати - з дати прийняття РС до перевезення на адресу Депо або ПТО (включно) до дати прибуття на станцію навантаження, зазначену Орендарем, після проведення зазначених у даному пункті ремонтів (включно).
47. Згідно із статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).  
48.  Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
49.  У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
50. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
51. Так, сторонами було погоджено, що за несвоєчасне перерахування орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При цьому пеня розраховується, виходячи з  кількості одиниць РС, що перебували в оренді в період прострочення оплати за орендною ставкою в даний період. Оплата пені не звільняє Орендаря від сплати основного боргу (п. 7.2. ). Також, за порушення  терміну оплати за перший і останній місяць оренди згідно п. 4.5. договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплату штрафу в розмірі 10 %  від суми, що підлягає оплаті за перший і останній місяць оренди (п. 7.2.1)
52. Разом з цим, сторонами погоджено, що при затримці оплати орендної плати за договором більше ніж на місяць, або порушення Орендарем умов п. 1.3., п.1.8. Договору, Орендодавець має право на розірвання договору в односторонньому порядку шляхом направлення письмового повідомлення Орендарю. В такому випадку Орендар сплачує Орендодавцю штраф в розмірі 10% відсотків від вартості Договору, зазначену в п. 1.9 Договору (п. 7.12).
53. Судами встановлено, що позивачем направлялись відповідачу рахунки від 06.05.2019 (2 шт.), від 20.05.2019 та від 31.05.2019 на загальну суму 2879077,99 грн. Заначені рахунки були оплачені відповідачем з порушеннями встановленого договором строку, а саме, 13.05.2019 - 1423673,05 грн, 13.06.2019 - 200 000,00 грн, 14.06.2019 - 200 000,00 грн, 19.06.2019 - 1 055 404,94 грн. Рахунки №68 від 01.07.2019 та №85 від 30.07.2019 на суми 1 045 636,20 грн відповідачем не були оплачені.
54. Також, крім вказаних рахунків на оплату позивач 30.08.2019, цінним листом №6506203794366, направив відповідачу акт наданих послуг №108 від 14.08.2019 на суму 251852,16 грн з ПДВ, рахунок на оплату №91 від 27.08.2019; акт наданих послуг №111 від 28.08.2019 на суму 440 741,28 грн і рахунок на оплату №94 від 30.08.2019. Докази оплати цих рахунків відповідач також не надав.
55. Судами попередніх інстанцій було проаналізовано вищезазначені рахунки та перевірено у вказаних рахунках кількість вагонів, днів в періоди користування вагонами  та розмір орендної плати, при цьому, судами встановлено, що  рахунки є обґрунтованими та арифметично правильними, виконаними з урахуванням положень п.4.1., 4.4., 4.5., та 4.9. Водночас, судами обґрунтовано відхилено доводи відповідача,  про необґрунтованість розміру орендної плати з посиланням на зміну обставин  за яких сторони уклали договір на визначених у ньому умовах,  оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо істотної зміни обставин і зміну розміру орендної плати. 
56. Отже, надавши належну правову оцінку вказаним вище обставинам справи та умовам договору, судами було встановлено порушення відповідачем умов договору щодо повної та своєчасної плати за користування вагонами, що є підставою для застосування до відповідача правових наслідків передбачених договором  або законом, а тому, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу 27 998,85 грн пені за порушення грошового зобов`язання по сплаті орендних платежів; 199 752,10 грн штрафу за порушення терміну оплати за перший і останній місяць оренди. 
57. Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
58. При цьому, судами встановлено, що всупереч встановленим у п. 1.3 договору обмеженням території курсування вагонів виключно територією України (крім ОСС та Криму), частина вагонів, яка перебувала в оренді  у відповідача, була направлена до Російської Федерації, зокрема, вагони №№64169477, 64169808, 64169832, 64169857 станом на 27.06.2019 знаходились на станції Бєлгород, Російська Федерація, та прямували до станції призначення - "Новопролетараська" (залізнична станція Малого кільця Московської залізниці у Москві) та "Очаково 1" (станція Київського напрямку Московської залізниці в місті Москва).
59. Встановивши вказані обставини та проаналізувавши умови укладеного сторонами договору, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для нарахування відповідачу штрафу, за порушення п. 1.3 договору, а тому, визнали обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача  2 453 077,41 грн штрафу, у розмірі 10% відсотків від вартості договору, за порушення території курсування вагонів.
59. Водночас, зважаючи на зазначені порушення відповідачем п. 1.3 договору, позивач направив  відповідачу повідомлення №346-06/08-19 від 06.08.2019 про розірвання договору. 
60. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
61. Суди попередніх інстанцій встановивши, що пунктом 7.12 договору сторонами  було передбачено право орендодавця на розірвання договору, з підстав порушення п. 1.3. договору, повідомлення про розірвання договору оренди було вручено відповідачу 07.08.2019, отже, суди дійшли правильного висновку, що договір оренди № 06-04/ПЛВ/2019 від 23.04.2019 є розірваним з 07.08.2019. 
62. Частиною 3 статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, диспозитивність.
63. Згідно із статтею 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
64. Водночас, частини перша, третя і четверта статті 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
65. Згідно частини першої статті 74 ГПК України,- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
66. Стаття 79 ГПК України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;
67. Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14, 74, 79 ГПК України, судами попередніх інстанцій  встановлено, що відповідачем порушено умови договору оренди щодо своєчасного та повного розрахунку з оплати користування вагонами, а також, порушено обмеження території курсування вагонів, визначені договором, отже, суди дійшли висновку, що позов є обґрунтованими та підлягає  задоволенню.
68. Касаційний господарський суд відхиляє доводи касаційної скарги визначені у абз. 7 цієї постанови, щодо порушення судами положень ч. 3 ст. 232 ГК України, з огляду на таке.
69. Згідно частини 3 статті 232 ГК України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.
70. У силу ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
71. Оскільки положеннями цих статей не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. При цьому волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома боржника.
72. З врахуванням зазначеного судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилено доводи відповідача щодо ненастання строку виконання зобов`язань з оплати пені та штрафу. 
73. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
74. Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування судових рішень у справі, отже, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду без змін.
   
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
75.   Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу -    без задоволення.
76. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 ГПК України).
77. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019,  слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Розподіл судових витрат
78. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
   
ПОСТАНОВИВ:
1.    Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/10958/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                  О.А. Кролевець

Судді                                                                                                           І.В. Ткач

                                                                                                                   Н.М. Губенко