справа № 2-6724/12                                                  головуючий у суді І інстанції Колесник О.М.
провадження № 22-ц/824/3487/2020          суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого судді -	Березовенко Р.В.,   	
суддів:	Лівінського С.В., Суханової Є.М.,  	
з участю секретаря 	Мариненко Я.С.,	
 	 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Якимою Євгенієм Івановичем, на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно,-
 
В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року  ОСОБА_2 звернувся до  суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-6724/12 за позовом ПАТ "Платинум Банк" до ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит № 1.08022230 від 06.02.2008 в сумі 557 879 грн. Заява обґрунтована тим, що між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_2 був укладений  договір  про відступлення прав  вимог  за кредитним договором № 1.08022230 від 06.02.2008 року, який  укладено між банком та  відповідачем. Тому, вважає, що  до нього перейшли всі права банку щодо права вимоги  до боржника за кредитним договором. 
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні  задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні на примусове виконання рішення суду, ухваленого Дарницьким районним судом м. Києва від 28 березня 2013 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2013 року, по справі № 2-6724/12 з ПАТ "Платинум Банк" на ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 29.08.2003; адреса проживання: АДРЕСА_1 ). 
 
Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 , через представника - Якиму Є.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального  права, просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити.
 
При цьому, апелянт посилається на те, що справу розглянуто  неповноважним складом суду, оскільки ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року  було задоволено  заяву про самовідвід  судді Колесника О.М. по справі № 2-6724/12. Вказує, що відсутні жодні дані, що заінтересована особа ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про розгляд справи, а резолютивна частина ували не відповідає фактичним  обставинам справи, так рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2013 року не змінено, а скасовано  рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.03.2013 року  і винесено нове рішення.
 
В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.
 
Представник відповідача ОСОБА_1 ., адвокат  - Якима Є.І. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції  та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
 
Інші учасники  справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
 
Задовольняючи заяву  ОСОБА_2 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що 29.08.2018 року ОСОБА_2 набув право вимоги, зокрема, за договором іпотечного кредиту № 1.08022230 від 06.02.2008 року, тому,  суд вважав, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню в повному обсязі.
 
Оцінюючи висновки суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного. 
 
Судом першої інстанції встановлено, що 13.11.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконачий лист № 2-6724/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Платинум Банк" заборгованості в сумі 557 879 грн.
 
12.03.2016 року державним виконавцем Дарницького районного відділу ДВС м.Києва головного територіального управління юстиції у м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50448656 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Платинум Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 557 879 грн.
29.08.2018 року між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_2 був укладений договір про відступлення права вимоги № 310і за кредитним договором № 1.08022230 від 06.02.2008 р., відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним договором іпотечного кредиту перейшло від ПАТ "Платинум Банк" до ОСОБА_2 
29.08.2018 ОСОБА_2 набув право вимоги, зокрема, за договором іпотечного кредиту № 1.08022230 від 06.02.2008 року.
Статтею 512 ЦК України, визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Анелізуючи встановлені обставини справи та враховуючи наведені вище норми права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню, оскільки попередній кредитор вибув під час примусового виконання рішення суду(виконавчий лист перебуває на виконанні), а новий кредитор у законному порядку набув право вимоги до боржника, а тому, як правонаступник має бути замінений у виконавчому провадженні.
Що стосується доводів апелянта щодо розгляду справи неповноважним складом суду, то як вбачається з ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2019 року, задоволено  заяву про самовідвід  судді Колесника О.М. по справі про визнання  виконавчого  документу  таким, що  не підлягає  виконанню  за номером  провадження 6/753/822/19 з підстав порушення  порядку  визначення судді для розгляду  справи. 
В той час як, ОСОБА_1 оскаржує ухвалу про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у справі  за судовим провадженням № 6/753/725/19, яка була розглянута суддею Колесником О.М., відповідно до автоматизованого розподілу. За таких обставин колегія суддів вважає, що  посилання апелянта  на ухвалення судового рішення  неповноважним складом суду є не обґрунтованими та безпідставними.
Крім того, апелянт зазначає, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2019 року представником  ОСОБА_1 , адвокатом Якимом Є.І. до Дарницького районного суду міста Києва подано заяви про ознайомлення з матеріалами справи та про призупинення розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження (а.с. 148, 149).  Вказані заяви на думку колегії суддів свідчать про обізнаність апелянта та його представника щодо наявності даного судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Згідно п.2 та п.6 частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.
 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».
 
У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Судом першої інстанції було направлено судову повістку ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 ,  з повідомленням про розгляд справи на 26.11.2019 року о 10.00 год.. Вказана адреса боржника була зазначена у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, а також у апеляційній скарзі. 
 
 За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було порушено норми процесуального права, оскільки апелянту та його представнику було відомо про наявність вказаного судового провадження, а судом вжито заходів щодо повідомлення боржника за відомою адресою.
 
Що стосується доводів апелянта щодо невідповідності резолютивної частини оскаржуваної ухвали, а саме, вказівки про зміну судового рішення, а не його скасування, то обставини на які посилається апелянт можуть бути предметом  судового розгляду  при визнанні  виконавчого  документу  таким, що  не підлягає  виконанню, оскільки відповідне формулювання судом викладене у судовому рішенні відповідно до виконавчого листа, який перебуває на виконанні, а тому, не є порушенням допущеним судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення та не може бути підставою для скасування судового рішення про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
 
Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Якимою Євгенієм Івановичем, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:                                                                                    Р.В. Березовенко

Судді:                                                                                                 С.В. Лівінський

Є.М. Суханова