ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/7202/19                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Грінчук О.П.
Провадження № 33/818/181/20
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
25.02.2020 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисників – адвокатів Остапенка Дмитра Миколайовича, Горобець Алли Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисників Остапенка Д.М. та Гороцець А.А. на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Судом першої інстанції було встановлено, що 06.10.2019 року о 15.35 в м. Харкові по вул. Красні ряди, 12/3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху,  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що не був присутнім 27.12.2019 року при оголошенні постанови, її копію отримав лише 16.01.2020 року.
В апеляційній скарзі вказує, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення з порушеннями, його зміст не відповідає дійсним обставинам справи. Огляд на стан сп`яніння відносно нього було проведено з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено нібито за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак в матеріалах справи відсутній акт в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, які засвідчені свідками. Також вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння чи з ознаками алкогольного сп`яніння, а пояснення свідків, не підтверджують обставини щодо факту обстеження його на стан алкогольного сп`яніння.
Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, і заперечує, що не підтверджував в судовому засіданні суду першої інстанції час керування транспортним засобом о 15.35 год. 06.10.2019 року.
Звертає увагу, що наявний в матеріалах справи відеозапис починається о 15.17, що також не відповідає змісту протоколу, цей відеозапис не містить всіх зафіксованих подій, та звуку.
Також подав апеляційну скаргу захисник Остапенко Д.М., який просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 року, і закрити провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що останній день припав на 06.01.2020 року (вихідний день).
В апеляційній скарзі захисник вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , час зупинки транспортного засобу не збігається із часом на відеозапису. Вказує, що суд обмежив сторону захисту у праві допиту свідків, а письмові пояснення свідка ОСОБА_3 суперечать поясненням, які він надав адвокату. Зазначає, що матеріали справи не містять акту огляду водія, відсутнє направлення в медичний заклад для проходження огляду.
З апеляційною скаргою звернувся і захисник Горобець А.А., яка просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 року і закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що останній день припав на 06.01.2020 року (вихідний день).
В своїй апеляційній скарзі захисник виклала ті ж доводи, що і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисників Горобець А.А. та Остапенка Д.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, зазначаю, що захисники строк подачі апеляційної скарги не порушили, між тим вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені ним відомості з цього приводку апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Апеляційний суд відкидає доводи апеляційних скарг, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відповідно до змісту постанови, яка оскаржена, він повідомив суду першої інстанції, що порушив Правила дорожнього руху України а саме дорожнього знаку «рух направо», був зупинений працівниками поліції, та в ході бесіди з ними вони пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. 
        Крім того, протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 , він не зазначав, що не був водієм транспортного засобу. 
Доводи, що в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння чи з ознаками алкогольного сп`яніння також є безпідставними, вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №068168 від 06.10.2019 року де вказано, що ОСОБА_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Їх відсутність спростовано не було.
Посилання на відсутність в матеріалах справи акту огляду та направлення на медичний огляд, як підстав для скасування постанови від 27.12.2019 року, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 відповідні документи складаються у разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.
Також апеляційний суд критично оцінює доводи, що пояснення свідків не підтверджують обставини щодо факту обстеження ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було засвідчено лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. 
Посилання апелянтів на недопустимість наявного в матеріалах справи відеозапису апеляційний суд відхиляє, оскільки судом першої інстанції він визнаний неналежним доказом.
Доводи захисника, що працівники поліції, які зупинили ОСОБА_1 пропонуючи йому пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер не мали його у наявності, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони нічим не підтверджені, та крім того судом першої інстанції вірно зазначено, що у разі відсутності в поліцейського закріпленого за ним приладу Драгер, він має законне право використати такий прилад, що закріплювався за іншим поліцейським. Крім того, апеляційний суд вважає, що такі доводи не спростовують склад правопорушення інкримінований ОСОБА_1 , оскільки він відмовився від проходження огляду і в закладі охорони здоров`я.
Доводи захисника, що судом першої інстанції було обмежено право на допит свідків, апеляційний суд оцінює критично, бо як встановлено з матеріалів справи клопотання захисника Остапенка Д.М. про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції було задоволено. Проте вказаними свідками було направлено на електрону адресу суду першої інстанції листи, що вони до суду прибути не можуть. Твердження, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні повторного клопотання про виклик вказаних свідків апеляційний суд до уваги не бере, оскільки захисники відповідних клопотань до апеляційного суду не подавали.
Захисники посилались на те, що пояснення свідка ОСОБА_3 наданих ним не відповідають тим поясненням які є в матеріалах справи. Апеляційний суд розцінює такі твердження критично, оскільки первинні пояснення свідка ОСОБА_3 були досліджені судом першої інстанції, які узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Також апеляційним судом не було встановлено порушень вимог ст. 256 КУпАП, та згідно його змісту встановлено, що відповідно до ст. 254 КУпАП ОСОБА_1 отримав копію протоколу серії БД№068168 від 06.10.2019 року, що підтверджується його підписом, у зв`язку з чим апеляційний суд відкидає доводи апеляційної скарги захисника в цій частині. 
Посилання захисника на те, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків є шаблонними та не містять посилання на те, що вони виготовлені з їх слів, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вона пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи, мають підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , якими вони засвідчили, що викладене відповідає дійсності.
Викладене вище свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, якими встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу алкогольних, наркотичних чи інших речовин.
Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та об`єктивну оцінку, та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , його захисників - адвокатів Остапенка Дмитра Миколайовича, Горобець Алли Анатоліївни про поновлення строку на подачу апеляційних скарг на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2020 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційні скарги ОСОБА_1 , його захисників – адвокатів Остапенка Дмитра Миколайовича, Горобець Алли Анатоліївни залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанова набрала законної сили 25.02.2020 року

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик