ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3647/20 Справа № 229/5645/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
         головуючого судді Єлізаренко І.А.,
         суддів   Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,
         за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк “Індустріалбанк” на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк “Індустріалбанк” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді  2018 року   ПАТ АКБ “Індустріалбанк” звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 26 листопада 2012 року між ПАТ “Експрес-Банк”, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ АКБ “Індустріалбанк”, та ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 25208/35/к, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит  на споживчі цілі в сумі 40000 грн. з кінцевим терміном повернення — до 26 листопада 2015 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 28% річних, а у разі прострочення сплати кредиту збільшується до 40 процентів річних. Однак,  своїх зобов`язань  щодо своєчасної сплати кредитних коштів та процентів відповідач не виконувала,   у зв`язку з чим станом на 18 жовтня 2018 року загальна сума заборгованості  ОСОБА_1   за кредитним договором становить 36718 грн 52 коп., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту – 12200 грн., сума прострочених процентів по кредиту – 20263 грн 04 коп., інфляційні нарахування – 4255 грн 48 коп.    ОСОБА_2 , який  є чоловіком позичальника ОСОБА_1 , надав згоду на укладання дружиною вказаного кредитного договору, про що  склав відповідну заяву, а тому на підставі ч.2, 4 ст. 65 СК України має нести солідарну відповідальність за боргами подружжя, оскільки договір укладено в інтересах сім`ї. З наведених підстав ПАТ АКБ  “Індустріалбанк” просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість у сумі 36718 грн. 52 коп. та стягнути з відповідачів у рівних частках судовий збір у сумі 1762 грн.
Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ “Індустріалбанк” заборгованість за кредитним договором №25208/35/к від 26 листопада 2012 року у розмірі 36718 грн. 52 коп., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту – 12200 грн, сума прострочених процентів по кредиту – 20263 грн 04 коп., інфляційні нарахування – 4255 грн 48 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ “Індустріалбанк” витрати на судовий збір у розмірі 1762 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено.
В апеляційній скарзі ПАТ АКБ  “Індустріалбанк” просять  заочне рішення суду скасувати  в частині  відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги банку до ОСОБА_2 , посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заочного рішення суду в оскарженій частині межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи 26 листопада 2012 року між ПАТ “Експрес-Банк”, правонаступником якого є ПАТ “Акціонерний банк “Експрес-Банк”, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 25208/35/к, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 40 000 грн. (а.с. 5-9)
Згідно п. 1.3 договору кредит надано ОСОБА_1 на строк 36 місяців - з 26 листопада 2012 року по 26 листопада 2015 року. Дата повернення кредиту не пізніше 26 листопада 2015 року. 
Сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця становить 28 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 40 процентів річних (п. 1.4 договору).
У зв`язку з реорганізацією ПАТ “Акціонерний банк “Експрес-Банк” шляхом приєднання до ПАТ АКБ “Індустріалбанк”, правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ “Акціонерний банк “Експрес-Банк” згідно з нормами ст.104-107 ЦК України та нормами ст.1,3 Закону України “Про спрощену процедуру реорганізації та капіталізації банків” є ПАТ АКБ “Індустріалбанк” (а.с.43-45).
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 18 жовтня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 36718 грн 52 коп., з яких сума простроченої заборгованості по кредиту – 12200 грн, сума прострочених процентів по кредиту – 20263 грн 04 коп. (а.с. 19-46, 48). Розмір інфляційних нарахувань становить 4255 грн 48 коп. (а.с. 47).
Оскільки, у ОСОБА_1 перед банком існує заборгованість за кредитним договором № 25208/35/к від 26 листопада 2012 року, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення вказаної суми заборгованості із позичальника ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ “Індустріалбанк”.
Відповідач  ОСОБА_2 є чоловіком позичальника ОСОБА_1 (а.с. 16).
ОСОБА_2 надавав згоду на укладення та підписання його дружиною - ОСОБА_1 кредитного договору № 25208/35/к від 26 листопада 2012 року, про що написав відповідну заяву (а.с.9).
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ПАТ АКБ “Індустріалбанк” посилалися на те, що відповідач ОСОБА_2 , як чоловік позичальника ОСОБА_1 має нести солідарну відповідальність за її борговими зобов`язаннями за кредитним договором № 25208/35/к від 26 листопада 2012 року.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 3 ст. 61 СК України передбачено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч.4 ст. 65 СК України Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Тобто, для покладення на другого з подружжя обов`язку за договором, укладеним одним із подружжям в інтересах сім`ї, має бути доведена та обставина, що майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Як вбачається із заяви-анкети позичальника від 26 листопада 2012 року,  ОСОБА_1 звернулася до ПАТ “Акціонерний банк “Експрес-Банк” із заявою про надання кредиту в сумі 40000 грн, метою кредиту вказала ремонт квартири (а.с.13).
Згідно пункту 1.5 кредитного договору № 25208/35/к від 26 листопада 2012 року кредит надається позичальнику на споживчі цілі (а.с.5).
Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Банком не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що одержані за кредитним договором грошові кошти були використані відповідачем ОСОБА_1 в інтересах сім`ї.
Заява–анкета позичальника, в якій метою отримання кредиту значиться ремонт квартири, та на яку посилається банк, не містить інформації стосовно того, на ремонт якої саме квартири були отримані позичальником ОСОБА_1 кредитні кошти. У справі відсутні докази про фактичне використання грошових коштів ОСОБА_1 на ремонт квартири, як і відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що квартира, на ремонт якої посилалася у заяві позичальник їй необхідні кошти, є їх спільним сумісним майном із ОСОБА_2 .
Статтею 511 ЦК України передбачено, що зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. 
За змістом зазначених норм права кредитний договір не може породжувати будь яких обов`язків для інших осіб, окрім кредитора та позичальника.
Згідно з ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Банком не було надано суду доказів солідарного обов`язку відповідачів перед банком (договір поруки, тощо).
Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого  висновку про відмову у задоволенні позовних вимог  ПАТ АКБ “Індустріалбанк” до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості заочного рішення суду в оскаржуваній частині є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду в оскаржуваній частині, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст.  367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                        П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк “Індустріалбанк”  – залишити без задоволення.
Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року   – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді