ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  915/1264/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:
позивача - концерну "Титан" - Стахова Р.В., 
відповідача - акціонерного товариства "Миколаївобленерго" - не з`яв., 

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (далі - Товариство)
на рішення господарського суду Миколаївської області від 28.11.2019
(суддя Олейняш Е.М.) та 
постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 
(головуючий  - Лавриненко Л.В., судді: Аленін О.Ю. і Філінюк І.Г.)
у справі № 915/1264/19
за позовом концерну "Титан"  (далі - Концерн)
до Товариства
про визнання договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії укладеним на умовах діючого договору про постачання електричної енергії та зобов`язання вчинити дії.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про:
- визнання того, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - електроенергія) від 01.12.2018 укладений Товариством з Концерном на умовах договору про постачання електроенергії від 29.04.2016 № 44/7111, яким визначено, що дозволена потужність Концерну становить 217 кВт;
- зобов`язання Товариства внести зміни до паспорту точки розподілу на об`єкти Концерну, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/11, в якому вказати, що величина дозволеної потужності Концерну становить 217 кВт.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідачем в односторонньому порядку, без згоди позивача та без рішення суду внесено зміни до договору постачання електроенергії від 29.04.2016 № 44/7111 (далі - Договір № 44/7111);   відповідач безпідставно зменшив договірну величину дозволеної потужності Концерну з 217 кВт до 117 кВт та, всупереч вимогам законодавства, уклав з позивачем договір про надання послуг з розподілу електроенергії від 01.12.2018 (далі - Договір від 01.12.2018) на умовах, інших, ніж ті, які передбачені Договором № 44/7111. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на приписи статті 42 Конституції України, статті 654 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 1, 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", а також на Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила РРЕЕ).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Миколаївської області від 28.11.2019, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020:
- позов задоволено; 
- визнано, що Договір від 01.12.2018  укладений Товариством з Концерном на умовах Договору № 44/7111, яким визначено, що дозволена потужність Концерну становить 217 кВт;
- зобов`язано Товариство внести зміни до паспорту точки розподілу на об`єкти Концерну, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/11, в якому вказати, що величина дозволеної потужності Концерну становить 217 кВт;
- стягнуто з Товариства на користь Концерну відповідні судові витрати.

4. Рішення та постанову мотивовано тим, що відповідач в односторонньому порядку, без згоди споживача та без рішення суду про внесення змін до Договору № 44/7111, у період розгляду господарським судом Миколаївської області судової справи № 915/174/18, тобто за наявності судового спору з цього приводу, зменшив договірну величину дозволеної потужності Концерну з 217 кВт до 117 кВт та, всупереч вимогам пунктам 2, 4 Правил РРЕЕ, якими передбачено, що договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії укладається на умовах чинних договорів постачання електроенергії, уклав із споживачем - Концерном Договір від 01.12.2018 на умовах, інших, ніж ті, які передбачені Договором № 44/7111.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Товариство, зазначаючи про неправильне застосування господарськими судами норм матеріального права, просить оскаржувані судові рішення попередніх судових інстанцій з даної справи скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, а судові витрати покласти на позивача. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Судами попередніх інстанцій:
- не взято до уваги доводи відповідача про те, що сторонами у справі фактично були внесені зміни до умов Договору № 44/7111;
- не прийнято посилання відповідача на вимоги частини четвертої статті 181 ГК України щодо загального порядку укладання господарських договорів;
- необґрунтовано стягнуто з Товариства на користь Концерну судові витрати в розмірі 743,94 грн. з повернення коштів на проїзд адвоката, який брав участь у справі.

Доводи іншого учасника справи

7. У відзиві на касаційну скаргу Концерн заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх безпідставність, необґрунтованість та суперечність обставинам справи і про спростування цих доводів матеріалами справи, і просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Постановою НКРЕКП від 02.11.2018 № 1334 Товариству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електроенергії на території Миколаївської області в межах розташування системи розподілу електроенергії, що перебуває у власності Товариства, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).
Пунктом 3 цієї постанови НКРЕКП на Товариство покладено обов`язок до 01.01.2019 укласти договори про надання послуг з розподілу електроенергії із споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електроенергії Товариства.
9. На виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил РРЕЕ та зазначеної постанови НКРЕКП від 02.11.2018 № 1334 Товариство звернулося до Концерну з письмовою пропозицією від 25.10.2018 щодо розгляду та підписання заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії, який розміщений на офіційному сайті Товариства, - www.energy.mk.ua, заяви-приєднання до умов договору про постачання електроенергії, який розміщений на офіційному сайті Товариства, - www.elektropostach.mk.ua, та приєднання споживача з 01.12.2018 на умовах Договору № 44/7111.
10. За умовами Договору № 44/7111, укладеного Товариством (постачальник) і Концерном (споживач), постачальник продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 217 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.
11. 06.11.2018 Концерн направив Товариству підписану заяву-приєднання з 01.12.2018 до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та повідомив про відсутність заперечень щодо укладення з Товариством договору про постачання електроенергії споживачу на нових, погоджених сторонами умовах.
12. З урахуванням положень пунктів 2, 4 Правил РРЕЕ, статей 638, 640-642 ЦК України, умови укладеного Товариством та Концерном договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії (Договір від 01.12.2018) повинні відповідати умовам договору про постачання електроенергії (Договір № 44/7111), в тому числі щодо узгодженої в ньому потужності на рівні 217 кВт.
13. 21.01.2019 Товариство направило Концерну (на його вимогу) паспорт точки розподілу електроенергії від 14.12.2018, який є додатком № 2 до договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії і відповідно до якого дозволена потужність за точкою розподілу нежитлової будівлі цеху, розташованої за адресою:   м. Миколаїв, вул . Декабристів, 41 / 11, складає 117 кВт.
14. Концерн вважає, що, зменшивши дозволену потужність за точкою розподілу нежитлової будівлі, яка належить позивачу, з 217 кВт до 117 кВт, Товариство в односторонньому порядку змінило умови Договору від 01.12.2018.
У свою чергу, Товариство стверджує, що дозволену потужність Концерну зменшено на 100 кВт за рахунок приєднання до його електричних мереж Миколаївського окружного адміністративного суду. Крім того, Товариство зазначає, що, отримавши паспорт точки розподілу електроенергії від 14.12.2018, Концерн у силу приписів частини третьої  статті 188 ГК України повинен був протягом 20-денного строку повідомити Товариство про результати його розгляду; Відсутність відповіді Концерну або протоколу розбіжностей свідчить про прийняття Концерном умов договору, які фактично виконуються сторонами з 01.01.2019.
15. Супровідний лист від 21.01.2019 № 01/26-330, за яким Товариство направило позивачу паспорт точки розподілу від 14.12.2018 (див. пункт 13 цієї постанови), не містить пропозиції розглянути та внести зміни до умов укладеного сторонами договору. 
16. Щодо посилань відповідача на встановлення судом в іншій господарській справі № 915/174/18 факту правомірності й законності приєднання субспоживача - Миколаївського окружного адміністративного суду до мереж Концерну, у зв`язку з чим була зменшена дозволена до використання потужність з 217 кВт до 117 кВт, судом зазначено, що: рішення по суті згаданої справи не приймалося; ухвалою суду від 21.03.2019 провадження у справі закрито; у мотивувальній частині ухвали вказані обставини судом не встановлювалися, вони викладені в описовій частині відповідної ухвали як правова позиція сторони у справі.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
17. ЦК України:

стаття 15:
- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша);
- кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга);

частина перша статті 16:
- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

18. Стаття 188 ГК України:
- зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (частина перша);
- сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (частина друга);
- сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (частина третя);
- у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частина четверта).

19. Пункт 1.1.2 Правил РРЕЕ:
- паспорт точки розподілу (передачі) - це акт (документ), складений оператором системи, у якому зазначаються технічні параметри точки підключення споживача - потужність, дозволена до використання, приєднана потужність, межі балансової належності, однолінійна схема, формула донарахування втрат електроенергії відповідно до Кодексу комерційного обліку, тип засобу/системи комерційного обліку, ЕІС-коди та інша технічна інформація, необхідна для електрозабезпечення об`єкта споживача за точками розподілу (передачі) електроенергії.

20. Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частина друга статті 4:
- юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду;

частина перша статті 5:
- здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

21. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень і підтверджується матеріалами справи, зокрема текстом позовної заяви (т.1, а.с. 4-11), позов у даній справі заявлено (дослівно) про таке:
"1. Визнати, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.12.2018 року, укладений АТ "Миколаївобленерго" (код ЄДРПОУ 24789699, адреса: вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017) з Концерном "Титан" (код ЄДРПОУ 25279836, адреса: вул. Світлогірська, 5/6, м. Київ, 03065) на умовах договору про постачання електричної енергії № 44/7111 від 29.04.2016 року, яким визначено, що дозволена потужність Концерну "Титан" становить 217 кВт.
2. Зобов`язати АТ "Миколаївобленерго" (код ЄДРПОУ 24789699, адреса: вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017) внести зміни до паспорту точки розподілу на об`єкти Концерну "Титан" (код ЄДРПОУ 25279836, адреса: вул. Світлогірська, 5/6, м. Київ, 03065), розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/11, в якому вказати, що величина дозволеної потужності концерну Титан становить 217 кВт."

22. ЦК України, ГК України, іншими законодавчими актами не передбачено можливості захисту прав та/або інтересів особи у такий спосіб, як 1) визнання одного договору укладеним на умовах іншого договору або 2) зобов`язання внести зміни до паспорту точки розподілу (передачі) електроенергії.

До того ж перша з наведених вимог за своєю правовою природою є вимогою про визнання (встановлення) юридичного факту (тобто факту, який має юридичне значення), у вигляді визнання договору укладеним на умовах іншого договору, а підтвердження (визнання) чи, навпаки, непідтвердження факту не є належним способом судового захисту прав та/або законних інтересів і не може здійснюватися як результат розгляду відповідної позовної вимоги.

Понад те, застосовані судами способи захисту прав (інтересів) позивача не є й ефективними, оскільки прийняті у зв`язку з цим судові рішення неможливо виконати в примусовому порядку. 

23. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли неправильного висновку про внесення Товариством змін до умов укладеного сторонами договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії (Договір від 01.12.2018), оскільки, як вбачається з положень статті 188 ГК України та встановлених судами обставин справи, такої зміни до зазначеного договору у встановленому порядку внесено не було, тобто він залишився чинним у первісній редакції, в якій його було укладено сторонами. А та обставина, що паспорт точки розподілу (передачі) електроенергії визначений сторонами як додаток до відповідного договору, не змінює правової природи  цього документа (паспорта) як акта, складеного  однією із сторін (Товариством) в односторонньому порядку як оператором системи, і тому умови договору в силу припису статті 629 ЦК України - стосовно обов`язковості договору для виконання сторонами - є пріоритетними для сторін порівняно із зазначеним документом (паспортом).

24. У зв`язку із зазначеним Суд не вважає за необхідне і доцільне здійснювати правову оцінку інших обставин справи, оскільки це не впливає на кінцевий результат її розгляду в касаційному порядку. 

25. З огляду на викладене Судом не приймаються доводи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, як такі, що не узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права та обставинами даної справи. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

26. Таким чином, у розгляді даної справи суди попередніх інстанцій припустилися неправильного застосування норм матеріального права, у тому числі:
- неправильного тлумачення статті 188 ГК України;
- незастосування закону, який підлягав застосуванню, а саме статей 15, 16 ЦК України (у сукупності із частиною другою статті 4 та частиною першою статті 5 ГПК України).

27. Викладене згідно із статтею 311 ГПК України є підставою для скасування прийнятих по суті справи судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові (і, відповідно, для задоволення касаційної скарги).

Судові витрати 

28. Судові витрати у справі згідно зі статтею 129 ГПК України покладаються на позивача. 

У матеріалах справи відсутні і скаржником не наведені дані щодо виконання рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 3 842 грн. Тому поворот виконання згаданого рішення в цій частині не здійснюється, що не позбавляє відповідача права, за наявності підстав для цього, на подання відповідної заяви в порядку статті 333 ГПК України.

Сплачені відповідачем суми судового збору за подання апеляційної скарги та касаційної скарги підлягають стягненню з позивача.  

У матеріалах справи відсутні також і скаржником не наведені дані щодо виконання постанови апеляційної інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат (пов`язаних з наданням послуг адвоката) в сумі 743,94 грн. Тому поворот виконання згаданої постанови в цій частині так само не здійснюється, а відповідач, за наявності підстав, не позбавлений права звернутися до суду  з відповідною заявою у порядку тієї ж статті 333 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Миколаївобленерго" задовольнити. 

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від 28.11.2019 та  постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 зі справи  № 915/1264/19 скасувати.

3. У позові відмовити.

4. Стягнути з концерну "Титан" на користь акціонерного товариства "Миколаївобленерго" судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в сумі 5 763 грн., і судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, в сумі  7 684 грн.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                       І. Булгакова

Суддя                                                                                                         Б. Львов