Номер провадження: 22-ц/813/5533/20 
Номер справи місцевого суду: 2/1522/8461/11
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
Категорія: 57

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2020 року                                                                        м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року про повернення матеріалів скарги скаржнику у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо здійснення виконавчих дій, заборону подальшого примусового виконання за виконавчими листами Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2015 року у справі № 2-8461/11, визнання неправомірними та скасування постанов від 10.10.2019 року, суб`єкт оскарження – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», –

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі скаргою про визнання неправомірними дій щодо здійснення виконавчих дій, заборону подальшого примусового виконання за виконавчими листами Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2015 року у справі № 2-8461/11, визнання неправомірними та скасування постанов від 10.10.2019 року, суб`єкт оскарження – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 09328601, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Базарна, 17 в якій просить визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва А.О. (а.с 1-26).
11 листопада 2019 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Єршова Л.С.) матеріали скарги  ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо здійснення виконавчих дій, заборону подальшого примусового виконання за виконавчими листами Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2015 року у справі № 2-8461/11, визнання неправомірними та скасування постанов від 10.10.2019 року, суб`єкт оскарження – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, стягувач -Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», залишено без руху та надато скаржнику строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків (а.с 27-29).
02 грудня 2019 року ОСОБА_1 було подано через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси заяву про усунення недоліків (а.с 31-32).
04 грудня 2019 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Єршова Л.В.) матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо здійснення виконавчих дій, заборону подальшого примусового виконання за виконавчими листами Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2015 року у справі № 2-8461/11, визнання неправомірними та скасування постанов від 10.10.2019 року, суб`єкт оскарження – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» повернуто скаржнику (а.с 33-34).
02 грудня 2019 року ОСОБА_1 було подано через канцелярію Приморського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу на ухвалу від 04 грудня 2019 року. Апелянт вважає, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вважає, що виконав умови ухвали Приморського районного суду м. Одеси, а саме усунув недоліки і підстав для повернення матеріалів справи у суду першої інстанції були відсутні. Апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року. Справу за матеріалами скарги ОСОБА_1 направити до суду першої інстанції для вирішення справи по суті.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були усунені недоліки позовної заяви, а саме скаржником не було заявлено клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою на дії держаного виконавця, а тому, оскільки провадження в справі не було відкрито, суд першої інстанції повернув матеріали скарги скаржнику.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Крім того, ст. 2 визначає основні засади (принципи) цивільного судочинства, серед яких змагальність сторін, диспозитивність, розумність строків розгляду справи судом, розумність строків розгляду справи судом. Стаття 11 ЦПК встановлює, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Як вбачається з матеріалів справи 05.11.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі скаргою про визнання неправомірними дій щодо здійснення виконавчих дій, заборону подальшого примусового виконання за виконавчими листами Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2015 року у справі № 2-8461/11, визнання неправомірними та скасування постанов від 10.10.2019 року, суб`єкт оскарження – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Андрій Олександрович, РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: м.Одеса, вул. Асташкіна, 21, офіс 1, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 09328601, місцезнаходження: м.Одеса, вул. Базарна, 17 (а.с.1-26).
Зазначена скарга ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 11.11.2019 року була залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст. 449 ЦПК України, оскільки скаржник не надав суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності його пропуску, скаржнику було надано 10 денний строк з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків (а.с.27-29).
Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 р. Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року).
02.12.2019 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про усунення недоліків, окремої заяви про поновлення строку чи клопотання у прохальній частині заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 дійсно заявлено не було, однак як вбачається зі змісту зазначеної заяви, скаржник просив відкрити провадження по цивільній справі за своєю скаргою та зазначив, що постанови виконавчих проваджень № 60288384 та №60287687 не були йому належним чином направлені, а матеріали зазначених виконавчих проваджень Калиновським С.В. було знайдено на вулиці випадково (а.с.31-32).
Згідно зі ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У справі «Bellet v. France» («Белле проти Франції», рішення від 04 грудня 1995 року), Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).
Окрім того, матеріали справи даних щодо направлення, вручення копій матеріалів виконавчого провадження чи іншої інформації щодо часу, коли ОСОБА_1 дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права матеріали справи не містять.
Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо повернення скарги ОСОБА_1  про визнання неправомірними дій щодо здійснення виконавчих дій, заборону подальшого примусового виконання за виконавчими листами Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2015 року у справі № 2-8461/11, визнання неправомірними та скасування постанов від 10.10.2019 року, суб`єкт оскарження – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв А.О., стягувач - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, враховуючи положення діючого цивільного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, які призвели до прийняття невірного процесуального рішення, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2019 року – скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. 

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду                                 А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

12.06.2020 року                                                                 м. Одеса