Дата документу 16.03.2020 Справа № 335/10234/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 335/10234/19                                               Головуючий у 1 інстанції Апаллонова Ю.В.
Провадження №22ц/807/556/20                           Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 березня 2020 року         м. Запоріжжя
       Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
Головуючого:        Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
        Крилової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,-
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.
В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 25 лютого 2019 року лічильник газу, який встановлений у неї в квартирі АДРЕСА_1 , робітниками ПАТ «Запоріжгаз» був демонтований на повірку. В той же день було відключено газопостачання до квартири і відповідно до Акту про припинення розподілу природного газу - по причині витоку газу. Працівники відповідача будь-яких достовірних документів про витік газу за її участю, як споживача, не склали. Оператори ГРМ провели відключення шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Після подання письмових заяв про відновлення газопостачання, відповідачі ухилилися від поновлення газопостачання, вказавши що відновлення неможливе до погашення заборгованості.
ОСОБА_1 зазначала, що неодноразово зверталася до ПАТ «Запоріжгаз», там поясняли, що необхідно погасити заборгованість за користуванням газом і тоді квартиру підключать до мережі газопостачання. 
08 квітня 2019 року нею написано заяву ПАТ «Запоріжгаз» з проханням направити копії документів та розрахунок заборгованості. З відповіді, отриманою 03 травня 2019 року дізналась, що Акти не складались, лічильник придатний до експлуатації, а оплата проводиться відповідно до показників лічильника газу. Для врегулювання питання щодо незгоди з сумою заборгованості за послугу з газопостачання з метою досягнення порозуміння та для проведення звірки розподілених обсягів газу, позивача запросили відвідати Центр обслуговування клієнтів. Там повідомили, що позивач повинна сплатити ПАТ «Запоріжгаз» 15460,04 грн. суми боргу. 
ОСОБА_1 не пояснили походження розміру заборгованості, а тільки запропонували провести з ними реструктуризацію. 
Втім, позивач зазначала, що постачання газу до її квартири припинено не через заборгованість, а у зв`язку із витоком газу, а наразі така підстава не існує. 
Крім того, зазначала, що незаконними діями відповідачів, їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає у порушення звичного укладу життя. Зокрема неможливість приготувати їжу. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 5000 грн.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд визнати дії ПАТ «Запоріжгаз» про припинення розподілу природного газу до квартири АДРЕСА_1 незаконними; зобов`язати ПАТ «Запоріжгаз» терміново відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 та за їх рахунок; стягнути з ПАТ «Запоріжжягаз» в відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням прав споживача 5000 грн.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року позов залишено без задоволення. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання дії ПАТ «Запоріжгаз» незаконними та зобов`язання відновити газопостачання до квартири позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено жодним доказом ті обставини, що порушення Правил безпеки систем газопостачання - витік газу, у встановленому порядку усунуто, а тому за недоведеності усунення у встановленому порядку порушень, з метою недопущення виникнення аварійної ситуації, підстав для відновлення газопостачання суд не вбачав. Також суд зазначив, що саме через порушення позивачем вимог Правил безпеки споживача та з метою уникнення можливості створення аварійної ситуації її квартиру і було відключено від мережі газопостачання. Судом першої інстанції роз`яснено позивачу, що відновлення газопостачання можливе лише після усунення порушення ПБСГ, а саме ліквідації витоку газу шляхом заміни запірного пристрою перед побутовим лічильником газу та звернення до ПАТ «Запоріжгаз» з заявою про відновлення газопостачання.
Відмовляючи у задоволенні відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з недоведеності такої шкоди, зокрема, внаслідок дефекту в продукції у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
На вказане рішення суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що про необхідність провести заміну запірного пристрою перед побутовим лічильником газу її на стадії припинення газопостачання ніхто не повідомляв, та стало відомо лише під час судового засідання. 22 листопада 2019 року вона звернулась до ПАТ «Запоріжгаз» з проханням підключити газопостачання, зазначивши про наявність необхідного пристрою та відсутність перешкод у відновленні газопостачання. Відповіді на зазначене звернення нею отримано не було, газопостачання на даний час не відновлено. Просила скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року, та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Відповідно п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи на те, що предметом спору є стягнення аліментів, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги, відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється без повідомлення сторін.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 23 грудня 2019 року в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі, надавався строк для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Скориставшись свої правом, ПАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначають, що при виявленні несправного газового обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, у відповідності до п. 58 ПБГС, помешкання житлових будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акту представником газорозподільного підприємства, так як такі ситуації належать до аварійних. В період з 21 лютого 2019 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» проводились роботи згідно Спецплану з відключенням більш ніж 4000 абонентів на території Вознесенівського району м. Запоріжжя. Під час пуску газу, за адресою АДРЕСА_2 при виконання працівниками ПАТ «Запоріжгаз» пусконалагоджуваних робіт на об`єкті споживача було виявлено витоки газу на запірному пристрою перед побутовим лічильником газу, різьбове роз`єднання не забезпечувало герметичність у зв`язку з пошкодження різьби за насідком чого, на підставі п. 5.7 ПБГС та п/п 11 п. 1 гл. 7 розд. VII Кодексу ГРМ, з метою усунення витоків газу та недопущення виникнення аварійної ситуації бригадою було припинено розподіл природного газу шляхом демонтажу запірного пристрою перед побутовим лічильником газу та встановлення інвентарної заглушки з подальшим її опломбуванням та складено акт про припинення та відключення газопостачання від 25 лютого 2019 року. Зважаючи, що позивачем не усунуто порушення Правил безпеки систем газопостачання – витік газу, газопостачання до її помешкання не було відновлено, оскільки воно можливе лише після заміни запірного пристрою перед побутовим лічильником газу. З урахуванням зазначеного, просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Положеннями частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.    
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
За приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Судом першої інстанції встановлено, та визнається учасниками справи, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання у квартирі АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
З 01 липня 2015 р. ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» виконує функції з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до отриманої Ліцензії серія АЕ № 642479 та є оператором газорозподільної системи.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунків Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. 
Відповідно до ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовними вимогами про визнання незаконними дії відповідача, якими було припинено розподіл природного газу з підстав наявності витоку газу. Відповідачем також не заперечується, що саме з цієї підстави у кв. АДРЕСА_3 було припинено газопостачання, а отже, доводи позивача щодо наявності чи відсутності у неї заборгованості, або розмір такої заборгованості, не є предметом доказування в рамках цього позову. 
Частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
25 лютого 2019 року відповідно до акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу № б/н від 25 лютого 2019 року проведено припинення розподілу природного газу у квартирі АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 у зв`язку із наявністю витоків газу (а.с. 5).
Також, в матеріалах справи міститься акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу № 156 від 25 лютого 2019 року, в якому зазначено, що у кв. АДРЕСА_1 проведено припинення (обмеження) розподілу природного газу за наявності витоків газу (а.с. 37-38). 
З пояснень головного інженера Запорізького відділення Добролюбова Д.В. від 27 вересня 2019 року до акту № 156 від 25 лютого 2019 року вбачається, що в період з 21 лютого 2019 року проводились роботи згідно Спецплану з відключенням більш ніж 4000 абонентів на території Вознесенівського району м. Запоріжжя. Під час пуску газу, за адресою АДРЕСА_2 були виявлені витоки газу на запірному пристрою перед побутовим лічильником газу. Різьбове з`єднання не забезпечувало герметичність у зв`язку з пошкодженням різьби. З метою усунення витоків газу та недопущення виникнення аварійної ситуації та згідно п. 5.7. р. V «Правил безпеки систем газопостачання» бригадою виконані роботи по демонтажу запірного пристрою перед побутовим лічильником газу та встановленню інвентарної заглушки з подальшим її опломбуванням (а.с. 39). 
Так, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі в розрізі ринку природного газу визначено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824.
Згідно до пункту 3 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.
Відповідно ч.1 п.1 гл. 7 розд. VI Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015 року, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 3.2).
Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами (п. 3.3).
Технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО, вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ. Відомості про заміну запірної арматури, кранів, компенсаторів, а також виконані роботи при капітальному або поточному ремонті, виконані аварійні роботи необхідно заносити у паспорт газопроводу (п. 1.4 глави 5).
При технічному огляді надземні газопроводи необхідно перевіряти на можливий виток газу. Зовнішній стан газопроводу перевіряють візуально: кріплення та фарбування, провисання труб, стан запірних пристроїв, ізолювальних з`єднань, опор, наявність діелектричних підкладок тощо. Технічні огляди трас надземних газопроводів здійснюються не рідше ніж один раз на 6 місяців. Результати обходів газопроводів фіксуються у журналі технічних оглядів і обходів газопроводів (п.1.5глави 5).
Відповідно до п.п. 5.7, 5.8 розділу 5 вказаних Правил, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови:
наявності витоків газу;
несправної автоматики безпеки;
несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів;
відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах;
самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;
не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави;
не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.
Несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, а також газове обладнання при виконанні капітального ремонту помешкань житлових і громадських будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства.
Втім, дослідивши акт про припинення (обмеження) розподілу природного газу, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції відносно того, що саме через порушення позивач Правил безпеки споживача її квартиру відключено від мережі газопостачання. 
Як вбачається зі змісту акта припинення газопостачання від 25 лютого 2019 року (а.с. 5), він не містить зазначення про порушення, яке стало підставою для відключення від системи газопостачання, і яке необхідно усунути споживачу.
Акт містить посилання на підставу припинення розподілу природного газу, проте, таке посилання не є тотожним визначенню порушення.
Відповідно до п. 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).
З пояснень головного інженера, встановлено, що різьбове з`єднання за об`єктом не забезпечувало герметичність у зв`язку з пошкодженням різьби. Проте, колегія суддів звертає увагу, що вказані пояснення датовані 27 вересня 2019 року, тобто через п`ять місяців після припинення газопостачання. 
Враховуючи, що ПАТ «Запоріжгаз» не визначило конкретне порушення, то споживач не мала об`єктивної можливості його усунути, а відповідно й здійснити заходи для відновлення газопостачання.
Таким чином, обставини справи вказують на те, що відключення домоволодіння позивача від системи газопостачання відбулося без законної мети, на що суд першої інтонації уваги не звернув. 
Колегія суддів дійшла висновку про порушення ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», правонаступником якого є правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» прав ОСОБА_1 на отримання послуг газопостачання, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Таким чином, відключення позивача відбулось без законних підстав, а тому становище, яке існувало до порушення, має бути відновлене за рахунок особи, що допустила порушення прав ОСОБА_1 , а саме ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», правонаступником якого є правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».
Оцінюючі доводи скаржниці щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» від 19 травня 2011 року № 3390-VІ, який набрав чинності 16 вересня 2011 року, пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» було викладено в такій редакції: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону
Отже, з 16 вересня 2011 року право споживача на відшкодування моральної шкоди не пов`язується виключно із заподіянням її небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією.
Відповідно до частин першої-третьої статті 2 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» цей Закон регулює відносини щодо відповідальності за шкоду, завдану потерпілому внаслідок дефекту в продукції, яка введена в обіг в Україні. До відносин, не врегульованих цим Законом, застосовуються положення цивільного, процесуального законодавства та законодавства про захист прав споживачів. Цей Закон не обмежує будь-яких прав потерпілого згідно з договірними чи недоговірними зобов`язаннями, що встановлюють іншу, ніж передбачена цим Законом, відповідальність, зокрема права на відшкодування моральної шкоди або права на відшкодування шкоди в окремих сферах цивільних відносин відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц (провадження № 61-22702сво18).
Так, колегія суддів зазначає, що протиправні дії ПАТ «Запоріжгаз», якими були порушені права споживача на отримання газу на забезпечення життєдіяльності, призвели до необхідності застосування позивачем додаткових зусиль для пристосування та організації свого побуту у зимово-весняний період, переживання дискомфорту, порушення усталеного повсякденного порядку. Вказані фактори свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди і дають їй право на відшкодування такої шкоди.
Враховуючи тривалість протиправного відключення позивача від газопостачання (з 25 лютого 2019 року), апеляційний суд із урахуванням всіх обставин справи та вимог розумності, добросовісності, виваженості та справедливості визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн.
Відповідно до пункту 1,4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 7 ч. 13, 367, 369 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 384, п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, колегія суддів,- 

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року – скасувати, прийняти нову постанову, за якою: 
«Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживачів – задовольнити частково.
Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» про припинення розподілу природного газу до квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за власні кошти відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.»
В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовити.»
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 16 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: