Ухвала
 
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 544/405/19
 
провадження № 61-5610ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Коваля Віктора Івановича на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року  у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", філії публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", філії публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" про визнання незаконним та скасування наказу директора філії публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" від 01 березня 2019 року № 8-К про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.
 
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано незаконним та скасовано наказ директора філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Пирятинський комбінат хлібопродуктів» від 01 березня 2019 року № 8-К про звільнення ОСОБА_1 .
 
Зобов`язано філію публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Пирятинський комбінат хлібопродуктів» поновити ОСОБА_1 на роботі на посаду машиніста навантажувально-розвантажувальних машин 4 розряду хлібоприймальної дільниці з 11 березня 2019 року.
 
Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 березня 2019 року по 11 листопада 2019 року у розмірі 64 617,84 грн, без врахування загальнообов`язкових податків та зборів, що стягуються з нарахованої заробітної плати.
 
Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ОСОБА_1 витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 6 300,00 гривень.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено.
 
Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження вказаних судових рішень з вказівкою на випадки, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
У травні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 квітня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником. 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
В якості підстави касаційного оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року заявник зазначає необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц щодо визнання прогулом самовільне використання працівником відпустки (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1  подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Підпунктом 3 пункту 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". 
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Пирятинського районного суду Полтавської областіцивільну справу № 544/405/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", філії публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Пирятинський комбінат хлібопродуктів" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з моменту отримання ухвали, але не пізніше десяти днів з моменту закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID?19).
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян