ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №809/1062/16
адміністративне провадження №К/9901/44025/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року (суддя Кафарський В.В.)  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року (колегія суддів:  Курилець А.Р., Кушнерик М.П., Мікула О.І.)  у справі за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано - Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,   
ВСТАНОВИВ:
В серпні 2015 року ДП «Виробниче об`єднання «Карпати» звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області, Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року,  позов задоволено. 
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо включення до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах   з січня 2016 року № б/н, з травня 2016 року № б/н, з червня 2016 року № б/н, з липня 2016 року № б/н, № 4404/04 від 12.08.2016 року з серпня 2016 року витрат на відшкодування сум пільгових пенсій по пенсіонерах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виключити суми витрат по відшкодуванню пільгових пенсій вищевказаним пенсіонерам з даних розрахунків. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо включення до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з січня 2016 року № б/н сум пільгових пенсій за 2015 рік по пенсіонерах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську виключити суми витрат по відшкодуванню пільгових пенсій вищевказаним пенсіонерам з даного розрахунку. 
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо включення до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах   з 2016 року за № 140/04 від 06.01.2016 року, з травня 2016 року № 2183/04 від 05.05.2016 року щодо   відшкодування сум пільгових пенсій по пенсіонерах    ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області виключити суми витрат по відшкодуванню пільгових пенсій вищевказаним пенсіонерам з даних розрахунків.
Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо включення до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за № 8251/04 від 30.12.2015 року сум пільгових пенсій за 2015 рік по пенсіонерах ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 ,    ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області виключити суми витрат по відшкодуванню пільгових пенсій вищевказаним пенсіонерам з даного розрахунку.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати  судові рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.   
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що  суди попередніх інстанцій  помилково не поширили на спірні правовідносини відповідні правові норми Закону №1058-ІV (в редакції Закону №3668-VI) та вказує, що зобов`язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій  покладено на позивача через підвищення пенсійного віку, а тому дійшли передчасних і необґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову. При цьому, відповідач наполягав, що спірні розрахунки складено ним у відповідності з вимогами Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663  (далі - Інструкція №21-1). 
У відзиві  на касаційну скаргу  позивач просить судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Ухвалою   Вищого адміністративного суду України від 17 січня  2017 року відкрито касаційне провадження за  вказаною скаргою.
Справу передано до Верховного Суду.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що  касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами встановлено, що ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" зареєстроване як юридична особа та відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" являється страхувальником, який згідно частини 1 статті 15 вказаного Закону   є платником страхових внесків.
Громадяни ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 працювали в ДП "Виробниче об`єднання "Карпати"  та здобули пільговий стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданими ДП "Виробниче об`єднання "Карпати", а також розрахунками стажу згаданих осіб.
Згаданим працівникам позивача, які не досягли пенсійного віку, призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Вказані пенсіонери отримують пільгову пенсію за місцем свого проживання, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - у місті Івано-Франківську; ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - у Тисменицькому районі Івано-Франківської області.
Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську включено до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з січня 2016 року № б/н, з травня 2016 року №б/н, з червня 2016 року №б/н, з липня 2016 року № б/н, № 4404/04 від 12.08.2016 року з серпня 2016 року витрати по відшкодування сум пільгових пенсій по пенсіонерах: ОСОБА_1 у сумі 4 758,04 грн., ОСОБА_2 у сумі 7 791,84 грн., ОСОБА_3 у сумі 10 626,48 грн., ОСОБА_4 у сумі 6 654,52 грн., ОСОБА_5 у сумі 7 311,90 грн., а Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі до розрахунків з січня 2016 року за №140/04 від 06.01.2016 року, з травня 2016 року №2183/04 від 05.05.2016 року витрати по відшкодування сум пільгових пенсій по пенсіонерах: ОСОБА_6 у сумі 4 498,38 грн., ОСОБА_7 у сумі 10 382,88 грн., ОСОБА_8 у сумі 9 865,76 грн., ОСОБА_9 у сумі 9 868,04 грн., ОСОБА_10 у сумі 10 027,12 грн., ОСОБА_11 у сумі 9 624,24 грн., ОСОБА_12 у сумі 10 966 грн., ОСОБА_13 у сумі 2 570,06 грн.
Вважаючи вказані розрахунки протиправними,  позивач звернувся до суду з вказаним  позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що правовідносини з приводу відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій, призначених згідно підпунктів "б"- "з" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), виникають з моменту призначення таких пенсій, то у відповідності з приписами статті 58 Конституції України обов`язок компенсації спірних витрат до досягнення пенсіонерами віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-ІV (в редакції Закону №3668-VI), може поширюватись виключно на пільгові пенсії, призначені після 01.10.2011. Проте всім переліченим  пенсіонерам пенсію призначено до 01.10.2011.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів  зазначає наступне.
Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті                     28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
На момент набрання чинності Законом №1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону №1788-XII було врегульовано Законом      №400/97-ВР  "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 28.04.2014 року - до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В свою чергу, відповідно до Законів №1058-IV та №400/97-ВР розроблена Інструкція №21-1 згідно з пунктом 6.4 якої розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.
Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.7 Інструкції.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідний розрахунок за спірний період направлявся позивачу.
Поряд із цим, станом на дату призначення вказаних пільгових пенсій абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР діяв у наступній редакції: "Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне                забезпечення", відповідно до якої жінки мають                право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
З 28.04.2013 абзац 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР діє в новій редакції, відповідно до якої, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Законом №3668-VІ (чинний з 01.10.2011) внесені зміни до статті 26 Закону №1058-IV, а саме - збільшено пенсійний вік до 60 років та запроваджено поетапне підвищення пенсійного віку для жінок 1961 року народження і старших.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що кінцевою датою відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам-жінкам, є момент досягнення ними пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-ІV зі змінами, чинними з 01.10.2011.
Отже, оскільки обов`язок відшкодування суб`єктом господарювання сплачених відповідачем пільгових пенсій у часі прив`язаний законодавством до досягнення особою загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, суб`єкти господарювання мають відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій за Списком №2 до досягнення пенсіонерами пенсійного віку з урахуванням приписів вказаної статті.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №802/1343/16-а., від 23.12.2019 у справі № 809/989/14.
Отже, на законодавчому рівні з жовтня 2011 року було змінено вік, з досягненням якого особи мають право на призначення пенсії за віком. Водночас, за певними категоріями осіб й надалі зберігається право на пенсію за Законом №      1058-IV на пільгових умовах в разі досягнення віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.
Таким чином, особа, яка раніше набула право на пенсію на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) й надалі продовжує її отримувати, а обов`язком підприємства є й надалі відшкодовувати Пенсійному фонду пов`язані з цим витрати. Умовою для припинення такого обов`язку закон встановив досягнення особою віку, з якого пенсія призначається на загальних підставах (відповідно до статті 26 Закону №      1058-IV). Незалежно від правового регулювання, яке існувало станом на дату набуття особою права на пільгову пенсію, її пенсійний вік (для призначення пенсії на загальних підставах) визначатиметься лише у відповідності з положеннями чинного законодавства, яке регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення і загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.     
З матеріалів справи вбачається, що   ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 - пенсійний вік згідно ст. 26 Закону № 1058 зі змінами Закону  №3668-VІ  становить 57,6 років), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_12 - 58), ОСОБА_15 (ІНФОРМАЦІЯ_11 - 57,6.), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 - 58), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 - 59,6), ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_13 - 57,6), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 - 57,6), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 - 58,6), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 - 57,6), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 -  59), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 - 59), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 - 59,6), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 - 58,6)  та ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 - 60).
Отже, станом на 01.10.2011  вказані пенсіонери не набули 55 річного віку, та станом на  періоди включення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій  у спірні розрахунки не набули пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058 зі змінами Закону  №3668-VІ. 
Отже, колегія суддів доходить висновку, що дії та спірні розрахунки відповідача, які  винесені з урахуванням  пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-ІV зі змінами, чинними з 01.10.2011 є правомірними, а відтак судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області задовольнити.
Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року   та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2016 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Карпати» до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано - Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                 А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                                      А.І. Рибачук