ПОСТАНОВА
Іменем України

18 травня 2020 року 
м. Київ
справа № 607/1967/17
адміністративне провадження № К/9901/30686/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Тернопільського об?єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 23.08.2017р. (суддя - Сташків Н.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. (судді - Бруновська Н.В., Костів М.В., Шавель Р.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов?язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дій відповідача щодо невключення для обчислення його пенсії заробітної плати за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р.;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 10.10.2016р., з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р. відповідно до архівної довідки №1092/26-3.02 від 20.09.2016р. та з урахуванням Акту про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії №122 від 25.01.2017р. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 10.10.2016р. йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", проте при визначенні її розміру відповідачем не взято до уваги відомості про заробітну плату, яку він одержував під час роботи у ДП ДАК «Хліб України» протягом 1995-1999 років, мотивуючи це наявністю розбіжностей, виявлених під час перевірки наданої ним архівної довідки про заробітну плату та особових рахунків із нарахування заробітної плати ДП ДАК «Хліб України». Вважає дії відповідача щодо не включення для обчислення пенсії заробітної плати згідно поданої ним довідки протиправними та такими, що порушують його законні права на отримання належних йому сум пенсії, оскільки для перерахунку пенсії ним подано всі необхідні документи, зокрема, архівну довідку, видану архівним відділом Тернопільської міської ради.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 23.08.2017р., яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р., позов задоволено.
Визнано протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо невключення для обчислення пенсії позивача заробітної плати за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р.
Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 10.10.2016р., з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р. відповідно до архівної довідки № 1092/26-3.02 від 20.09.2016р. та з урахуванням Акту про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії №122 від 25.01.2017р.
З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в   якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що управлінням Пенсійного фонду здійснено перевірку особових рахунків по нарахуванню заробітної плати для виявлення достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії позивачу за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р. згідно Акту №122 від 25.01.2017р. про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії.
При проведенні перевірки первинних документів виявлено розбіжності по заробітній платі, про що повідомлено позивача, проте нової довідки про заробітну плату для обчислення пенсії із зазначеними сумами, які враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, позивач не надав.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просив залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.10.2016р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно даних трудової книжки, оформленої 17.04.1975р., позивач починаючи з 23.07.1981р. працював у Тернопільському комбінаті хлібопродуктів, на базі якого 13.03.1998р. створено Дочірнє підприємство ДАК "Хліб України", та переведено позивача головним інженером. (а.с. 9 - 15)
19.07.2007р. позивача звільнено з посади головного інженера ДП ДАК "Хліб України" наказом №61-к від 18.07.2007р. за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. (а.с. 15)
Судами встановлено, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач надав до пенсійного фонду архівну довідку від 20.09.2016р. 1092/26-3.02, видану Архівним відділом Тернопільської міської ради, про розмір його заробітної плати у ДП ДАК «Хліб України» протягом 1995 - 1999 років. (а.с. 25 - 26)
Листом від 08.02.2017р. №2454/05 відповідач повідомив позивача про те, що призначити пенсію з урахуванням заробітної плати за п`ять років до липня 2000 року згідно поданої ним довідки від 20.09.2016р. 1092/26-3.02, виданої Архівним відділом Тернопільської міської ради по ДП ДАК "Хліб України" з 01.01.1995р. по 31.12.1999р. немає підстав, оскільки згідно Акту від 25.01.2017р. №122, проведеного відділом контрольно-перевірочної роботи виявлено розбіжності: в заробіток для обчислення пенсії позивачу включено всі суми нарахованої заробітної плати згідно особових рахунків за 1995 - 1999 років без врахування сум заборгованості по заробітній платі та сум доходу, з яких не були утримані страхові внески. (а.с. 27)
Згідно Акту Архівного відділу Тернопільської міської ради "Про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії" від 25.01.2017р. №122, в заробіток для обчислення пенсії позивача включено всі суми нарахованої заробітної плати згідно особових рахунків за 1995 - 1999 років без врахування сум заборгованості по заробітній платі та сум доходу, з яких не були утримані страхові внески. (а.с. 36)
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем надано всі необхідні документи для перерахунку пенсії, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у перерахунку призначеної пенсії за віком із врахуванням сум заробітної плати, отриманої ним під час роботи на посаді головного інженера у ДП ДАК «Хліб України» за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р. згідно архівної довідки від 20.09.2016р. №1092/26-3.02, виданої Архівним відділом Тернопільської міської ради, із урахуванням розбіжностей, зафіксованих у Акті №122 від 25.01.2017р. про результати перевірки достовірності подання довідки про заробіток для обчислення пенсії.
При цьому суди виходили з того, що несплата в повній мірі страхових внесків за спірний період або не відображення сум відрахувань страхових внесків не може братись до уваги оскільки, саме страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а тому позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язку із своєчасності сплати страхових внесків до органу пенсійного фонду підприємством, де він працював.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
В ході розгляду справи судами встановлено факт роботи позивача у спірний період, який належить до страхового стажу, позивачем надано необхідні документи для врахування заробітку за спірний період під час обчислення пенсії, а тому суди обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позовних вимог.
В свою чергу, позивач не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та несплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норм матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 23.08.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук