Ухвала
 
15 червня 2020року
м. Київ
 
справа № 372/1441/16-ц
провадження № 61-43532св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Старобезрадичівська сільська рада Обухівського району Київської області, Державна реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальність Науково-виробнича компанія «Горизонт», про визнання державного акту та договору дарування недійсним, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Старобезрадичівська сільська рада Обухівського району Київської області, Управління Держгеокадастру Обухівського району Київської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, вчиненого під впливом обману за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2016 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з указаним позовом.
 
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом.
 
Обухівський районний суд Київської області рішенням від 05 березня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 04 травня 2018 року, первісний позов задовольнив. Визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 666814 площею 0,1100 га, виданий           17 листопада 2008 року на ім`я ОСОБА_2 . Визнав недійсним договір дарування, укладений 21 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та          ОСОБА_3 , зареєстрований в реєстрі за № 1636. Вирішив питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовив.
 
Апеляційний суд Київської області постановою від 26 липня 2018 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року залишив без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з метою належного дослідження зібраних у справі доказів.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
17 січня 2019 року справа № 372/1441/16-ц надійшла до Верховного Суду.
 
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2020 року                                       № 1002/0/226-20, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено колегію суддів.     
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                         № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті                34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Старобезрадичівська сільська рада Обухівського району Київської області, Державна реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальність Науково-виробнича компанія «Горизонт», про визнання державного акту та договору дарування недійсним, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Старобезрадичівська сільська рада Обухівського району Київської області, Управління Держгеокадастру Обухівського району Київської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, вчиненого під впливом обману за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	С. Ю. Бурлаков	
 	 	
 	Є. В. Коротенко