УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 426/10950/18 
провадження № 51-2853 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,       
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Луганського апеляційного суду від 10 березня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
1. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25 травня                       2018 року за клопотанням Міністерства юстиції України приведено у відповідність із законодавством України вирок Анапського міського суду Краснодарського краю Російської Федерації від 21 липня 2016 року, яким громадянина України ОСОБА_5 , визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених пунктом «б» частини 3 статті 228.1, частини 3 статті 229.1, частини 3 статті 30, пункту «г» частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджено до 12 років позбавлення волі. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим на території України: за частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років; за частиною 2 статті 305 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років; за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 307 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців (з урахуванням положень, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), частиною 3 статті68 КК).
Остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначено на підставі частини 1 статті 70 КК, шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі на строк 12 років.
2. Оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції захиснику                             ОСОБА_4 відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження та повернуто апеляційну скаргу, оскільки вона подана поза межами строку апеляційного оскарження і клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження не містило обґрунтованих підстав для його поновлення.
3. У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду, оскільки вважає, що у її підзахисного були об`єктивні причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали районного суду. На обґрунтування пропущеного строку вказує, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 не був присутній у судовому засіданні. Про наявність ухвали суду першої інстанції від 25 травня 2018 року йому стало відомо наприкінці грудня        2019 року. Після чого він звернувся до Сватівського районного суду Луганської області із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
4. Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд доходить висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
5. Згідно пункту 4 частини 3 статті 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
6. Відповідно до вимог статті 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції – протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
7. Як убачається з наданої ухвали, її було постановлено без виклику ОСОБА_5 . Копію цього судового рішення отримано ним 05 грудня 2019 року. За таких обставин, для засудженого останнім днем подачі апеляційної скарги було                               12 грудня 2019 року. 
8. Апеляційний суд у своєму рішенні зазначив, що у ОСОБА_5 було достатньо часу для реалізації права на апеляційне скарження, подання апеляційної скарги його захисником через понад як один місяць після вручення засудженому копії оскаржуваного рішення, свідчить про відсутність процесуального інтересу до поданої апеляційної скарги та її розгляду, що не може бути підставою для поновлення пропущеного строку. 
9. Як вбачається з матеріалів, які надані захисником, договір про надання правової допомоги, був укладений 24 грудня 2019 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.
10. Суд погоджується з висновком апеляційного суду, що укладання договору про надання правової допомоги поза строком апеляційного оскарження не є поважною причиною для поновлення цього строку. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 399 КПК.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з касаційної скарги та наданої до неї копії судових рішень, а також інших документів підстав для відкриття касаційного провадження не вбачається.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого                                          ОСОБА_5 , на ухвалу Луганського апеляційного суду                              від 10 березня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                              ОСОБА_3