Справа № 930/3178/19 
Провадження № 33/801/294/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Марчук В. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року                                                                                                  м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката НААУ Вдовиченко Валерія Івановича на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №365538 від 12.12.2019 року - 12 грудня 2019 року о 16. год. 15 хв. в м. Немирів по вул. Соборна ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 21144 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху Українита вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту: 2.33 проміле алкоголю у крові.
Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 03.02.2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, вирішене питання судових витрат.
Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат НААУ Вдовиченко В. І., будучи захисником ОСОБА_1 , оскаржив її у апеляційному порядку, як незаконну та таку, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з грубим порушенням норм процесуального права, що призвело до невірного застосування норм матеріального права, а також через недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга зводиться до того, що ОСОБА_1 не було належно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, в результаті чого, справа була розглянута у його відсутність та без надання йому змоги скористатись професійною правничою допомогою адвоката, у порушення ст. 268 КУпАП, що позбавило його можливості довести свою непричетність до інкримінованого правопорушення; що повістки відправлялися за адресою, за якою ОСОБА_2 не проживає. Ще скаржник вказує на недостатність доказів вини ОСОБА_1 , врахованих судом першої інстанції, з огляду на те, що той вини не визнає; на відсутність у матеріалах справи відеозапису з технічних приладів.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, то апелянт вказує, що оскаржувана постанова була отримана ОСОБА_1 та його захисником лише 25.03.2020 року, апеляційна скарга подана 30.03.2020 року, тому в силу ст. 289 КУпАП, просить даний строк поновити, як пропущений з поважної причини. При цьому, оскаржувану постанову просить скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вдовиченка В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, Вінницький апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 03.02.2020 року підлягає до задоволення, а щодо апеляційної скарги, то вона до задоволення не підлягає, з огляду на наступне. 
Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Суд першої інстанції розглянув дану справу за відсутності правопорушника на підставі ч.1 ст. 268 КУпАП, незважаючи на те, що ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, оскільки він був обізнаний про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП але не вжив заходів для явки до суду ; при цьому йому двічі надсилалися повістки за вказано у протоколі адресою.
Щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, то суд першої інстанції вважав, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №365538 від 12.12.2019 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: приладу «Драгер» №; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 
Вінницький апеляційний суд у складі головуючого судді, повністю погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №365538 від 12.12.2019 року на а\с 3, у ньому зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Немирівському районному суді Вінницької області. Про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, є його підпис у цьому ж протоколі. Отже, ОСОБА_1 знав про наявність протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що адміністративна справа буде розглядатися у Немирівському районному суді за викликом але не цікавився станом даного судового провадження. Як правильно вказано судом першої інстанції в оскаржуваній постанові, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі « Пономарьов проти України», говориться про обов`язок сторони у справі у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Те саме говориться і у рішенні ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України». 
На а/с 10-13 містяться рекомендовані повідомлення з поштовими конвертами, адресовані ОСОБА_1 , якими йому направлялися повістки про виклик до Немирівського районного суду Вінницької області на 08.01.2020 року на 9-ту год. та на 03.02.2020 року на 9-ту год. Зазначені поштові відправлення були повернуті до суду без вручення ОСОБА_1 по причині його не проживання за адресою, вказаною на поштових відправленнях : вул. Шевченка-30 с. Жорнище Іллінецького району.
Оскільки саме така адреса проживання вказана у протоколі про адміністративне правопорушення БД №365538 від 12.12.2019 року (а\с3), то слід погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що неотримання повісток та неявка ОСОБА_1 до суду свідчить про його поведінку, яка направлена на затягування розгляду справи. 
Що ж до твердження апелянта, що зазначена у протоколі адреса проживання ОСОБА_1 ним не повідомлялася працівнику інспектору СРПП №1 Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області Обертинському В.А., який складав протокол про адмінправопорушення БД №365538 від 12.12.2019 року і вона не відповідає дійсності, оскільки він проживає у м. Іллінці, воно не впливає на законність оскаржуваної постанови, виходячи з наступного.
Про те, що саме така адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 була вказана у вищезазначеному адміністративеному протоколі, ОСОБА_1 знав так, як він з цим протоколом був ознайомлений в день його складення, про що свідчать чотири його підписи, але він свідомо не вказав на її неправильність, що ще раз свідчить про бажання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, оскільки і при складанні 12.12.2019 року протоколу щодо ОСОБА_1 серії БАА №610053 за ч.5 ст. 121 КУпАП, ним була вказана така ж адреса проживання : АДРЕСА_2 . (а/с7).
Щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення, то вона дійсно знайшла своє підтвердження у доказах, зазначених в оскаржуваній постанові.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №365538 від 12.12.2019 року вказано, що 12.12.2019 року у 16 год. 15 хв. у м. Немирів по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, 21144, днз. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проходив за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків; результат тесту - 2,33 проміле. Цим було порушено вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Далі у цьому ж Протоколі написано, що ОСОБА_1 ознайомлений по суті порушення та є його неодноразові підписи. (а/с3).
Підтверджується вина ОСОБА_1 і Актом огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, у якому зазначено, що результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння позитивний, 2.33 проміле. Про згоду з таким результатом свідчить знову ж таки підпис Шияновського Ю.С. (а/с4).
Ще вина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а/с 3-7).
Доводи апелянта, що зазначені докази не свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 тому, що він не визнає вини в інкримінованому правопорушенні, є голослівними та суперечать встановленим обставинам справи і наявним у справі доказам.
Як уже було зазначено, у Протоколі про адміністративне правопорушення на а/с 3 викладена суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Він, у присутності двох свідків, був ознайомлений зі змістом протоколу, підписав його, проте ніяк не заперечив проти викладених обставин, що спростовує твердження адвоката, що правопорушник не визнавав вину. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо доведеності факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні ним 12 грудня 2019 року о 16. год. 15 хв. в м. Немирів по вул. Соборна автомобілем ВАЗ - 21144 у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
Розгляд даної справи судом першої інстанції без участі правопорушника не вплинув на правильність та законність прийнятого судового рішення, оскільки судом першої інстанції двічі направлялася повістка ОСОБА_1 за адресою вказаною ним у протоколі про адмінправопорушення. Сам же правопорушник не приймав ніяких заходів для уточнення адреси, що вказує на його ухилення від відповідальності. 
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення , суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
Керуючись ст.ст.247, 268, 277-2, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокатуа НААУ Вдовиченку Валерію Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 03.02.2020 року.
Апеляційну скаргу адвоката НААУ Вдовиченко Валерія Івановича на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року залишити без задоволення.
Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького 
апеляційного суду: В.С. Марчук