П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 814/2851/16	
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, поданої в порядку ст. 383 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся із заявою, на підставі ст. 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Миколаївській області при виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління – начальника слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області з 23 грудня 2016 року;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача при виконанні окремої ухвали Миколаївської окружного адміністративного суду від 29.01.2008 року по справі № 815/2851/16, що полягає  у невжитті заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ст. 235 КЗпП України та ст.ст. 370, 371 КАС України та поновлення полковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника Головного управління – начальника слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області з 23 грудня 2016 року;
- зобов`язати відповідача видати наказ про поновлення полковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника Головного управління – начальника слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області у відповідності з приписами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16 та законодавства про працю, звільнивши з цієї посади іншу особу з підстав передбачених п.6 ст. 40 КЗпП України 9 ( у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу);
- зобов`язати відповідача вчинити дії щодо фактичного допуску ОСОБА_1 до роботи та виконання службових обов`язків на посаді заступника начальника Головного управління – начальника слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення – залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити його заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, ГУ НП в Миколаївській області, зазначає про те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року – залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до ГУНП в Миколаївській області, за участі 3-ої особи: ОСОБА_2 , в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 356 о/с від 22.12.2016 про звільнення зі служби в поліції полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління-начальника слідчого управління; поновити полковника ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - начальника слідчого відділу управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року частково задоволено апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ № 356 о/с від 22.12.2016 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в частині звільнення зі служби в поліції полковника поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".
Поновлено полковника поліції ОСОБА_1  на службі в поліції на посаді заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 23.12.2016 року.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 23.12.2016 року по 31.05.2017 року у сумі 42963,71 грн. (т. 2 а.с. 13).
19 січня 2018 року ОСОБА_1 в порядку  ст. 383 КАС України звернувся із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду (т.3 а.с. 88).
За результатами розгляду вказаної заяви Миколаївським окружним адміністративним судом 29 січня 2018 року постановлено окрему ухвалу, якою визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, що полягає у невиконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 814/2851/16.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ст.235 КЗпП України та ст. 370, 371 КАС України та поновлення полковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 23.12.2016 року.
Встановлено строк для надання відповіді на окрему ухвалу - 15 календарних днів з дня її отримання (т.3 а.с.105).
19 лютого 2018 року позивач знову звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, в порядку ст.. 383 КАС України (т.3 а.с. 130).
Крім того, згідно матеріалів справи постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року – залишено без змін (т.3 а.с. 229).
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів виходить із такого. 
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Колегія суддів зазначає, що зазначені у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Частиною шостою цієї ж статті передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 19 січня 2018 року, поданої позивачем в порядку ст. 383 КАС України, Миколаївським окружним адміністративним судом 29 січня 2018 року постановлено окрему ухвалу, якою визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, що полягає у невиконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 у справі № 814/2851/16.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ст.235 КЗпП України ст. 370, 371 КАС України та поновлення полковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника Головного управління - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 23.12.2016 року.
Встановлено строк для надання відповіді на окрему ухвалу - 15 календарних днів з дня її отримання.
На виконання вказаної окремої ухвали суду, відповідачем було надано витяг з Наказу ГУ НП в Миколаївській області від 15.02.2018 № 51 о/с про поновлення позивача на посаді заступника начальника Головного управління-начальника слідчого управління з 23.12.2016 року (т.3 а.с.128).
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, позивачем реалізовано шляхом звернення 19.01.2018р. із заявою про визнання протиправним рішення суду в порядку ст.383 КАС України, на підставі якої прийнято окрему ухвалу суду від 29 січня 2018 року. Слід також зазначити, що ст. 383 КАСУ врегульовано порядок контролю щодо вчинення суб`єктом владних повноважень дій або бездіяльності при виконанні рішення суду, яким в даній справі є постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року по справі № 814/2851/16.
Втім, позивач повторно звернувся із заявою в порядку ст.. 383 КАС України, з якої вбачається, що він фактично не згодний із діями відповідача, вчиненими на виконання окремої ухвали
На думку колегії суддів, судом першої інстанції слушно зазначено, що звернення до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України в разі невиконання окремої ухвали суду чинним Кодексом адміністративного судочинства не передбачено.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , поданої 19 лютого 2018 року, в порядку ст. 383 КАС України.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у поданій заяві. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, в апеляційній скарзі не зазначено.
При цьому, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права звернення до суду щодо встановленого окремою ухвалою судового контролю, у порядку передбаченому нормами ст. 382 КАС України.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм процесуального права при вирішенні питання про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітної плати за час вимушеного прогулу -   залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 30.04.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.