ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3297/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 ( суддя першої інстанції Новікова І.В.) в адміністративній справі №280/3297/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-вугілля 2010"   до  Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Схід-вугілля 2010»  звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області,   в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 11.04.2019року №0015555306.
Позиція викладена у позові обґрунтована тим,  що контролюючим органом протиправно та необґрунтовано прийнято спірне податкове повідомлення рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 31.01.2018 року №4, оскільки  контролюючим органом не було враховане те, що у податковій накладній №4 від 21.01.2018 року у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причин» позивачем була зроблена помітка «Х» та зазначено відповідний тип причини « 09», в найменуванні індивідуального податкового номеру отримувача ТОВ «Схід-вугілля 2010» зазначено 60000000000. Вказує, що відповідно до положень статті 120-1 Податкового кодексу України, штрафні санкції, передбачені зазначеною статтею, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. За таких обставин, на думку позивача, до нього не правомірно застосовано штрафні санкції, оскільки податкова накладна, підпадала під виключення встановлені п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року позов ТОВ «Схід-вугілля 2010»  до Головного управління ДФС у Запорізькій області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 11.04.2019 року №0015555306.
З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся відповідач, в якій зазначив, що спірне податкове повідомлення рішення є правомірним та обґрунтованим, оскільки в ході проведення перевірки встановлено, що в порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна №4, виписана ТОВ «Схід-вугілля 2010» 31.01.2018 року на загальну суму 2 498 428,68 грн., в тому числі ПДВ 416 404,78 грн., фактично зареєстрована в ЄРПН 05.02.2019, тобто із затримкою на 355 календарних днів, що зумовило застосування штрафної санкції, відповідно до приписів статті 120-1 ПК України. Апелянт зазначає, що штрафні санкції не застосовуються щодо реєстрації податкових накладних виписаних на операції: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, проте, вищевказана накладна не містить підстав для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, оскільки в податковій накладній зазначено суму ПДВ 416 404,78 грн.
За результатами апеляційного перегляду справи, апелянт просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.
Відзив не надходив.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308   КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає  задоволенню, з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що   18.03.2019 року   проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Схід-вугілля 2010».
За результатами перевірки складено Акт  від 18.03.2019 року №00046/08-01-53-06/37234636.
Відповідно до висновків Акту перевірки від 18.03.2019року №00046/08-01-53-06/37234636 порушення ТОВ «Схід-вугілля 2010» вимог, встановлених п.201.10 ст.201 ПК України, а саме перевищення 15-ти денного терміну реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю платнику ПДВ, в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На підставі висновків Акту перевірки  контролюючим органом 11.04.2019року  прийнято податкове повідомлення рішення №0015555306, яким до ТОВ «Схід-вугілля 2010» застосовано штрафні санкції в розмірі 166 561,91 грн.
Вважаючи таку позицію відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з недоведеності позиції податкового органу, а тому спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам,  суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що 31.01.2018 року позивачем складено податкову накладну №4 на загальну суму 2  498 428,68 грн., у тому числі ПДВ 416 404,78 грн., з номенклатурою товару митна декларація №UA507080/2018/92 від 26.01.2018 та ПН №153/231 від 23.01.2018, яку зареєстровано в ЄРПН 05.02.2019 року за №9309706917 (а.с.48).
Як зазначено в податковій накладній, у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини», платником податків зроблено позначку «Х», а також зазначено причину « 09». В найменуванні індивідуального податкового номеру отримувача ТОВ «Схід-вугілля 2010» зазначено 60000000000.
Зокрема, позивач подав зведені податкові накладні, з яких неможливо встановити які саме послуги (товари) були надані і чи підпадають вони під категорію виписаних за операціями, які звільнені від оподаткування.  
Згідно визначенню, наведеному у підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України, ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками ПДВ електронними документами.
Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування  до податкових накладних у ЄРПН здійснюється відповідно до Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (надалі також - Порядок №1246).
Згідно підпунктам «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше : а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.
Датою та часом надання податкових накладних та/або розрахунків коригування  в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така ПН вважається зареєстрованою в ЄРПН.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування  до ПН у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків : для податкових накладних та/або розрахунків коригування  до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних та/або розрахунків коригування  до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкових накладних, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкових накладних отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно пункту 201.1 статті 1201 ПК України, порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації ПН, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування до таких ПН в ЄРПН, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників ПДВ, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПН/РК - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, 20 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПН/РК - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, 30 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПН/РК - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів, 40 відсотків від суми ПДВ, зазначеної в таких ПН/РК - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
У випадку встановлення факту вчинення платником податку порушення граничного терміну реєстрації ПН контролюючий орган відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України (визначає підстави, порядок оформлення та вручення податкового повідомлення-рішення) та положень пункту 2 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 №124/28254 (надалі також Порядок №1204), складає податкове повідомлення-рішення за формою «Н» - за порушення платниками ПДВ граничних термінів реєстрації ПН/РК до ПН в ЄРПН, встановлених ст.201 ПК України (додаток 13 до зазначеного Порядку).
В ході розгляду справи встановлено, що позивач визнає факт несвоєчасної реєстрації податкової накладної, проте, наголошує на тому, що спірна податкова накладна була складена відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України та не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та ст.201 ПК України, складена на постачання товарів/послуг для операцій, які  оподатковуються за нульовою ставкою.. 
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх ПН/РК до таких ПН в ЄРПН. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Системний аналіз статті 201, пункту 201.1 статті 201 ПК України, дає підстави дійти висновку, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації ПН в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 201.1 статті 201 ПК України необхідна наявність двох обов`язкових умов: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Колегія суддів зазначає, що Порядком №1307 визначено детальний перелік ПН, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки ПН, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування ПДВ та операцій, які звільнені від оподаткування ПДВ, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання ПН продавцю.
Пунктом 8 Порядку №1307 передбачено, що при складанні ПН, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини : 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для ПН, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування ПДВ; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною постачання.
          Пунктом 11 Порядку №1307 передбачено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України, платник податку складає окремі зведені ПН за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися : 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної податкової накладної у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки : 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 ПК України; 3 - у разі складання зведених податкової накладної, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкової накладної, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.
У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН « 600000000000 », рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування ПДВ; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування ПДВ; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).
Так само складається податкова накладна у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) у межах балансу платника податку для невиробничого використання; використання товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України (для товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в операціях, які не є об`єктом оподаткування або звільняються від оподаткування; використання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України (для виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), не в господарській діяльності; визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, за якими не були нараховані податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту) та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.
Отже, положеннями Порядку №1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування ПДВ та операції, які звільнені від оподаткування ПДВ, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкової накладної продавцю.
Із системного аналізу положень статті 201, пункту 201.1 статті 201 ПК України, Порядку №1307   можна дійти висновку, що порушення платником ПДВ граничного строку реєстрації ПН в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації ПН, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі №816/1488/17, від 11.12.2018 по справі № 807/68/18. 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у лівому верхньому куті ПН у графі «Зведена податкова накладна» зазначено визначений Порядком №1307 код причини « 1», який проставляється у разі складання зведеної ПН при нарахуванні податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України (так звані компенсуючи ПН, які зокрема переходять у невиробничу чи негосподарську /діяльність).  
Колегія суддів звертає увагу на те, що з огляду на аналіз положень пункту 16 Порядку №1307, які визначають правила заповнення розділів А і Б податкової накладної, зокрема, встановлено, що у податкових накладних особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, тобто зведених податкових накладних, рядки VII-IX не заповнюються. Отже код ставки податку на додану вартість « 20», який зазначений в рядку V розділу А податкової накладної не свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, а є умовними податковими накладними, де код ставки ПДВ « 20» переноситься з податкових накладних контрагентів, на підставі яких складаються зведені податкові накладні.
Колегія суддів визнає, що позивач при складенні зведених податкових накладних не міг всупереч правил заповнення, встановлених Порядком №1307, заповнювати рядки VII-IX.
Суд також звертає увагу на те, що санкція пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (за порушення граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування), передбачає застосування штрафу в відсотковому розмірі (10%, 20%, 30%, 40%, 50%) від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування.
Отже штраф визначається у відповідності до суми податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних, що зареєстровані з порушенням. Саме розмір сум податку на додану вартість, які отримують свою безпосередню фіксацію в рамках таких податкових накладних, є основою для нарахування штрафних санкцій.
Складені платниками податків зведені податкові накладні щодо операцій, які є неоподатковуваними, містять «умовну» суму податку на додану вартість, перенесену з податкових накладних продавця (постачальника).
З огляду на наведене, необґрунтованою є сума податку на додану вартість, визначена податковим органом як база нарахування штрафних санкцій, з врахуванням особливостей заповнення зведених податкових накладних.
Суд першої інстанції встановив, що всі зазначені в акті камеральної перевірки податкові накладні ( окрім № 98) є зведеними та складені позивачем з дотриманням положень пункту 11 Порядку, а у верхній лівій частині цих ПН зазначено, що вони не підлягають наданню отримувачу (покупцю), тип причини "09" - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в межах спірних правовідносин підприємство в силу положень пункту 120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України звільнено від відповідальності за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що обумовлює протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Зокрема, апелянт сам зазначає, що відповідно до приписів пункту 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції чинній на дату складання податкової накладної), тимчасово, до 1 січня 2019 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім того, апелянтом  не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «Схід-вугілля 2010» у встановленому порядку протягом спірного періоду відмовлялось від пільги запровадженої за пунктом 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Відповідно до п.6 ч.6 ст. 12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.
Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 в адміністративній справі №280/3297/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття  та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 12.05.2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва