запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/228/20	Головуючий у 1-й інстанції Горбачова Ю.В.	
Єдиний унікальний №937/9540/19	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24 квітня 2020 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шрамікової П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду 17 листопада 2019 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_1 по вул. О.Невського в м. Мелітополі біля будинку № 35 керував автомобілем Богдан-211040 д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав мляву мову, почервоніння шкіри обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини роту), проте від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є неналежним доказом в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки не містить будь-які фактичні дані про скоєння ним адміністративного правопорушення, також в ньому не вірно вказана його адреса проживання.
Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не може вважатися належним доказом, оскільки не містить дати та місце його складання, не заповнена графа «результат огляду на стан сп`яніння». 
При складанні протоколу йому не роз`яснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що він був відсторонений від керування своїм автомобілем. 
Про фіксування нагрудною відеокамерою поліцейським його не було повідомлено, що є однією з підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє будь-яке посилання на технічний засіб, за допомогою якого був здійснений відеозапис, а тому цей відеозапис не можна вважати належним доказом вчинення правопорушення.
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Шрамікову П.М., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 379600 від 17 листопада 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав мляву мову, почервоніння шкіри обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини роту), проте від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі. Відповідно до письмових пояснень свідки ОСОБА_2  та ОСОБА_3  підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, оглянутим судом відеозаписом правопорушення.
Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. 
З оглянутого судом відеозапису правопорушення вбачається, як співробітники патрульної поліції в присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер. Проте від проходження обстеження ОСОБА_1 відмовився. Після чого йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що він також відповів відмовою.
Факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, від підпису та пояснень в ньому ОСОБА_1 відмовився. Останній отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Відеозаписом правопорушення зафіксовано, як ОСОБА_1 під підпис було видано тимчасовий дозвіл № ТД 571931. Йому було роз`яснено порядок використання та строк дії вказаного тимчасового дозволу. До того ж, на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння це не впливає. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять відомостей про роз`яснення йому його прав спростовуються матеріалами справи. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №379600 від 17 листопада 2019 року убачається, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Крім того, відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується, що ОСОБА_1 співробітниками поліції були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП. 
Положення ст. 256 КУпАП не вимагають зазначення у протоколі відомостей про долучення до нього документів, відеозапису правопорушення та інших доказів по справі. 
Саме на цей протокол про адміністративне правопорушення посилався в постанові суд першої інстанції як на доказ, оскільки інших протоколів матеріали справи не містять, а встановлені судом фактичні обставини справи відповідають відомостям, що викладені у протоколі.
Викладеним спростовуються відповідні доводи апеляційної скарги.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 937/9540/19