ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №522/19662/18
Апеляційне провадження № 22-ц/813/4587/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів-Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С., 
учасники справи:
позивач- ОСОБА_1 , 
представники позивача- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач- ОСОБА_4 ,
представник відповідача- ОСОБА_5 ,
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суд м. Одеси від 27 лютого 2019 року, постановлене під головуванням судді Шкамерда К.С., 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви 
07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 січня 2018 року. 
В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 , який проживає разом із нею. 
Зазначала, що відповідач працює на судах закордонного плавання, його заробітна плата в середньому складає 1000-1500 доларів США на місяць, що до розлучення він обіцяв надавати на утримання сина не менше 300 доларів США. 
Посилаючись на те, що відповідач обіцяну допомогу не надає, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі розмірі 8 500 грн.
Представник позивача ОСОБА_2 просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у її відсутність (а.с.38).
Дані про те, що відповідач отримав копію позовної заяви та повідомлення про дату судового розгляду у справі відсутні.
Справа розглянута у відсутність учасників судового процесу

Короткий зміст судового рішення та подальший рух справи в суді першої інстанції
Заочним рішенням Приморського районного суд м. Одеси від 27 лютого 2019 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 500 грн. з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до його повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 850 грн. (а.с.41). 
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач працює на судах закордонного плавання, його заробітна плата в середньому складає 1000-1500 доларів США на місяць, що до розлучення він обіцяв надавати на утримання сина не менше 300 доларів США, але ніяку допомогу дотепер не надає. Крім того, суд врахував, що за даними Міністерства фінансів України середні заробітна плата по регіону у період з липня по грудень 2018 року становить більше ніж 8 400 грн., а відповідач не надав суду доказів того, що він не працевлаштований з поважних причин. 
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини за один місяць в розмірі 8 500 грн.
Інформація про дату пред`явлення позову ОСОБА_1 у рішенні суду відсутня.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бондара В.Я., заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.72-73).
Відмовляючи у перегляді рішення суд дійшов висновку про те, що причини неявки відповідача до суду були поважними, оскільки судові повістки, адресовані йому, повертались до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання», проте вважав, що надані заявником докази не мають істотного значення для правильного вирішення справи. 

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове рішення про визначення розміру аліментів на утримання дитини, виходячи з його середньомісячного заробітку.
Неправильність судового рішення суду мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які, зокрема, були викладені у заяві про перегляд заочного рішення, та полягали в тому, що:
-він належним чином не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки знаходився працював за межами України, що позбавило його подати відзив на позов та відстоювати свої права та інтереси в суді;
-матеріали справи не містять належних доказів про його щомісячні доходи в розмірі 1000-1500 доларів США;
-надані ним суду першої інстанції при перегляді заочного рішення докази свідчать про те, що його щомісячний дохід становить 462,35 доларів США;
-він вважає необґрунтованим визначений позивачем спосіб стягнення аліментів в твердій грошовій сумі (а.с.77-79). 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2019 року визначено такий склад колегії суддів: головуючий-суддя ОСОБА_8., судді- Дрішлюк А.І. та Драгомерецький М.М. (а.с.88).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.89). 
Згідно зі рішенням Вищої ради правосуддя №522/19662/18 від 09 квітня 2020 року суддю ОСОБА_8 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2020 року головуючим суддею визначено суддю Колеснікова Г.Я. (а.с.94). 
Справа отримано суддею-доповідачем 29 квітня 2020 року.
Згідно ч.13ст.7,ч.1ст.368 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження.
З урахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів палати з розгляду цивільних справ зменшилась з 48 до 15 суддів), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.3ч.3ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Встановлено, що розгляд справи, призначений на 27 лютого 2019 року, відбувся у відсутності учасників судового процесу (а.с.39,40).
Матеріали справи містять дані про те, що вся кореспонденція, адресована судом відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, повернута поштовим оператором з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.26,29,35). 
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що відповідач копію позовної заяви, копію ухвали суду про призначення справи до розгляду та повістки про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі, призначену на 27 лютого 2019 року, не отримував.
Враховуючи наведене, рішення суду підлягає обов`язковому скасуванню, оскільки однією із підстав для скасування рішення суду апелянт зазначив про порушення свого права на доступ до суду.
Чинне процесуальне законодавство не дозволяє суду апеляційної інстанції повертати справу до суду першої інстанції у разі скасування його судового рішення з підстав неналежного сповіщення учасника справи про судовий розгляд, тому апеляційний суд розглядає позовну заяву ОСОБА_1 по суті заявлених вимог.
Крім того, в черговий раз апеляційний суд вимушений констатувати, що при розгляді заяв про скасування заочного рішення суди першої інстанції ухиляються від належного виконання покладених на них обов`язків щодо здійснення судочинства, оскільки мотивування ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2019 року про залишення заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення без задоволення тим, що заявник не надав доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, є безпідставними та надуманими, як і мотиви суду, покладені в основу заочного рішення, про що буде викладено нижче.

Фактичні обставини, встановлені судом, та застосовані норми права
Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.ч.7,8ст.7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Малиновського районного суду м.Одеси 23 січня 2018 року (а.с.7). 
В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 , який проживає з позивачем (а.с.8).
Домовленість щодо утримання дитини між сторонами не досягнута.
Позивач працює медреєстратором в поліклініці та її середньомісячний дохід становить 2 504 грн.(а.с.14).
Із доданого до справи позивачем резюме моряка  ОСОБА_4 від 26 червня 2018 року, викладеного на англійській мові, видно, що він шукає роботу за контрактом на іноземних судах за 1 200 доларів США в місяць (а.с.15).
Будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження доходів відповідача позивачем суду надано не було, тому у справі, до ухвалення судом заочного рішення, вони були відсутні.
За таких обставин важко зрозуміти чим керувався суд першої інстанції, мотивуючи:
-заочне рішення тим, що заробітна плата  ОСОБА_4 в середньому складає 1000-1500 доларів США на місяць;
-ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, враховуючи те, що додані ним до заяви докази повністю спростовували висновки суду.
Оскільки суд першої інстанції не з`ясував дійсний розмір доходів відповідача, відтак висновок суду щодо наявності у нього великих статків ґрунтується на припущеннях.
Із доданих до апеляційної скарги ОСОБА_4 доказів, які повністю дублюють зміст доказів, доданих до заяви про перегляд заочного рішення, видно що відповідач працює моряком, що підтверджується послужною книжкою моряка, виданою 17 жовтня 2013 року на 5 років та подовженою до 11 травня 2023 року (а.с.52,80-82).
Згідно з її змістом відповідач працював моряком на закордонних судах в наступні періоди: з 05 листопада 2013 року по 07 травня 2014 року; з 21 жовтня 2014 року по 04 травня 2015 року; з 20 травня 2016 року по 29 березня 2017 року; з 05 липня 2018 року по 22 жовтня 2018 року; з 19 січня 2019 року по 04 серпня 2019 року.
Дані про те, що після серпня 2019 року ОСОБА_4 працював на закордонних судах книжка моряка не містить.
Відсутні у справі й дані про працевлаштування відповідача на території України з серпня 2019 року дотепер.
Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 у банку «Південний» від 12 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_4 , за період з 03 січня 2018 року по 12 серпня 2019 року, протягом 2018 року отримав заробітну плату в загальному розмірі 3 530,22 доларів США (а.с.59,85).
Згідно випискам по картковим рахункам у банку «УКРСИББАНК» відповідач ОСОБА_4 за період з 10 січня 2019 року по 12 серпня 2019 року отримав заробітну плату в загальному розмірі 5 716,76 доларів США (а.с.54-57,83-84).
Таким чином, за період з 03 січня 2018 року по 12 серпня 2019 року відповідач отримав заробітну плату в розмірі 9 246, 98 доларів США, що в середньому становить його щомісячний дохід в розмірі 462,35 доларів США, або 12 316 грн по курсу НБУ станом на 18 травня 2020 року (26,638 грн. за долар США).
Зазначений розрахунок відповідача позивачем не спростовано.
За ч.2ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим  ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Окрім того, положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст.184 СК України з урахуванням специфіки праці відповідача, колегія суддів, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшла до висновку, щодо можливості визначити та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн., щомісяця.
Сплата аліментів відповідачем, який періодично працює моряком за контрактами з іноземними судновласниками у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. на дитину, щомісячно, не є надмірним тягарем для відповідача та відповідає інтересам дітини, враховуючи баланс інтересів дітини та матеріальних можливостей батька, та виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України, принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.
Зазначений розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку спільного сина, який знаходяться на утриманні матері, середня заробітна плата якої, як вказувалось вище, складає 2 504 грн.
Дані про те, що відповідач має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, інші істотні обставини, які впливають на розмір аліментів, матеріали справи не містять. 
Апеляційний суд вважає, що після звернення ОСОБА_1 до суду, вона не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач, на час розгляду справи судами, має стабільний дохід щомісячно та має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 8 500 грн. на місяць.
Доводи апелянта про те, що він не погоджується із стягненням з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі до уваги не приймаються, оскільки право визначення способу стягнення аліментів належить позивачу.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткове задоволення позову.
Визначений апеляційним судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. підлягає індексації відповідно до Закону України  "Про індексацію грошових доходів населення" та ст.184 СК України.
Апеляційний суд звертає увагу сторін, що виходячи зі змісту положень ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.
Тому, на підставі ч.6ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. за подачу ОСОБА_1 позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Заочне рішення Приморського районного суд м. Одеси від 27 лютого 2019 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до  ІНФОРМАЦІЯ_5 .Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 травня 2020 року.

Головуючий

Судді: