Справа № 463/627/20                                Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б. 
Провадження № 33/811/609/20                 Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2020 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200(десяти тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1(один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 гривень 40 копійок судового збору.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 14 січня 2020 року, о 16:42 год., на перехресті вулиць Пасічна-Дж.Вашингтона в м.Львові керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO,д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя,зіниці не реагують на світло, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
На постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2020 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постановусудді місцевого суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Крім того ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2020 року, в обгрунтування якого зазначає, що розгляд справи відбувся у його відсутності, оскільки він не бувповідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови судді місцевого суду він отримав поштовим відправленням 23 квітня 2020 року. Вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що він отримав копію постанови після спливу визначеного законом десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.
Вказує, що не погоджується з рішенням судді місцевого суду, оскільки він не перебував у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, про це зазначав і працівникам поліції при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, висловлював працівникам поліції про своє бажання пройти огляд у медичному закладі, проте така можливість йому не була надана. Зазначає, що і в матеріалах справи відсутнє направлення його для проходження такого огляду у медичний заклад.Вказує, що він пройшов обстеження на факт вживання наркотичних засобів та згідно висновку лікаря вміст наркотичних речовин в його організмі не виявлено.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю,що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи стосовно нього. При цьому матеріали справи не містять даних про те, що він був повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду справи стосовно нього.
Щодо надіслання копії постанови ОСОБА_1 , то слід зазначити, що в матеріалах справи міститься повідомлення від 13 квітня 2020 року про надіслання на його поштову адресу копії постанови судді місцевого суду, яка була вручена йому 23 квітня 2020 року. Відповідно в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 4 травня 2020 рокузвернувся з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду, надіславши таку на адресу місцевого суду поштовим відправленням.
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з урахуванням недотримання суддею місцевого судувимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, яким суддя місцевого суду дав належну правову оцінку з точки зору допустимості, достовірності й достатності.
Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 січня 2020 року серії ДПР18 № 082403,  ОСОБА_1  14 січня 2020 року, о 16:42 год., на перехресті вулиць Пасічна-Дж.Вашингтона в м. Львові керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя,зіниці не реагують на світло, підвищена жвавість) та відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такі 14 січня 2020 року, о 18 год., на запрошення працівників поліції були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею місцевого суду відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1  виявляв бажання пройти огляд у медичному закладі, проте працівниками поліції не було забезпечено йому таке право, то такі не заслуговують на увагу. Так, з оглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції  вбачається, що працівники поліції наполегливо неодноразово пропонували  ОСОБА_1  пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що  ОСОБА_1  категорично відмовився, вказавши на відсутність у нього часу. Крім того, у протоколі у справі про адмністративне правопорушення міститься пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він заперечив факт перебування у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, разом з тим відмовився проходити огляд у медичному закладі, у зв`язку з відсутністю часу.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, то такі є безпідставними. Крім того, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не було надано нових доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня 2020 року.
Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 квітня2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         Гуцал І.П.