ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року	Львів	Справа № 817/1578/17 пров. № А/857/5723/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді                                                     Сеника Р.П.,  
суддів                                                                           Попка Я.С., Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання                    Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 817/1578/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, внесення змін в наказ,-

суддя в 1-й інстанції – Друзенко Н.В., 
час ухвалення рішення – 27.04.2020 року, 
місце ухвалення рішення – м. Рівне, 
дата складання повного тексту рішення – 27.04.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі №817/1578/17 ОСОБА_1 в позові до Оперативного командування "Захід" про визнання протиправними дій щодо виведення поза штат (розпорядження) ОСОБА_1 в результаті проведення організаційного заходу до 30.07.2017 в управлінні територіальної оборони управління Оперативного командування "Захід", про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення за серпень, вересень 2017 року в повному обсязі та про стягнення грошового забезпечення та грошової надбавки за таємність за серпень, вересень 2017 року в повному обсязі з урахуванням винагороди, відповідно до займаної посади старшого офіцера відділу напрямків управління виплат територіальної оборони управління Оперативного командування "Захід" по день виключення зі списків особового складу частини, - відмолено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі № 817/1578/17 - без змін.
Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.12.2018 (адміністративне провадження №К/9901/67493/18) та ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.01.2019 (адміністративне провадження №К/9901/1349/19) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі №817/1578/17.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами.  
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019, постановлену за наслідками провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №817/1578/17, залишено без задоволення, а вказане судове рішення – без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.09.2019 (адміністративне провадження №К/9901/24626/19) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 року у справі №817/1578/17 за позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплачених сум грошового забезпечення та надбавки за таємність.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернуто без розгляду його заяву від 20.11.2019 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 про повернення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №817/1578/17, залишено без задоволення, а вказане судове рішення – без змін.
22.04.2020 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення від 23.02.2018 в адміністративній справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами.
В якості нововиявлених обставин заявником вказано на судові рішення, а саме: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.10.2017 у справі №826/1262/16 за позовом ОСОБА_2 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії. ОСОБА_1 зауважено, що згідно з даними судовими рішеннями було повідомлено нові обставини, що стосуються порядку проходження військовослужбовцями офіцерського складу військової служби, порядку виплати грошового забезпечення, які не були відомі, а ні позивачу, а ні суду на час розгляду справи, та не було встановлено судом, що наказ (по особовому складу), який би визначав службове становище після завершення організаційних заходів, та введення в дію переліку змін до штату не видавався.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 817/1578/17 заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення повернуто заявнику без розгляду.
Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що в позивача не було правових підстав подавати повторну заяву про перегляд рішення у справі № 817/1578/17 за нововиявленими обставинами, оскільки спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду першої інстанції від 28.12.2019 року, де вирішувалося питання про відкриття провадження в межах справи №817/1578/17 апеляційним судом. Відповідно причини пропуску строку є поважними. 
Просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 817/1578/17.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд першої інстанції, не аналізуючи сам зміст обставин, які заявником визначені в якості нововиявлених, та не враховуючи інших недоліків заяви від 22.04.2020, прийшов до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, з огляду на відхилення його клопотання про поновлення відповідного строку.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та зазначає наступне.
За правилами пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 363 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.
В свою чергу, за правилами частини третьої статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами до такої заяви додається  клопотання про його поновлення.
В силу вимог частини четвертої статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України, крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою  статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування нововиявлених обставин.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі строком.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України  певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання заяви.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.
У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини у вимірі положень пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
До заяви від 22.04.2020 про перегляд рішення від 23.02.2018 в адміністративній справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення відповідного строку. Клопотання мотивоване тим, що про судові рішення: постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.10.2017 у справі №826/1262/16, в якій вирішувались аналогічні до його правовідносин з відповідачем, відносини відносно генерал - майора в Командуванні Сухопутних військ ЗС України, йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень в кінці грудня 2019 року. Враховуючи те, що на той час ним уже було подано заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, та що ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 у справі №817/578/17 підлягала оскарженню до Восьмого апеляційного адміністративного суду, Масюк П.М. стверджує, що у нього не було правових підстав звертатися до суду із заявою аналогічного змісту та з тих самих підстав, а у суду не було правових підстав її приймати. 22.04.2020 заявнику стало відомо про надходження справи №817/1578/17 до Рівненського окружного адміністративного суду з Восьмого апеляційного адміністративного суду, у зв`язку з чим він вважає, що строк звернення до суду підлягає поновленню.
Апеляційний суд наголошує, що для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску такого строку, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно вчинити відповідну процесуальну дію.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Разом з тим, суд не вважає вказані заявником доводи такими, що свідчать про наявність поважних причин пропуску строку подання заяви про перегляд ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року за нововиявленими обставинами.
Відповідно до частини 4 статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка подана після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення повертається заявникові без розгляду, крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. 
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. 
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі № 817/1578/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Я. С. Попко 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 16.06.2020 року