УХВАЛА        
 
17 березня 2020року
 
м. Київ
 
справа № 216/4804/18
 
провадження № 61-4814ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Левицьким Олександром Миколайовичем, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року в справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2018 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за централізоване опалення за період з 01 жовтня 2014 року по                             01 серпня 2018 року, яка складає 20 360 грн 22 коп.
 
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 20 360 грн 22 коп.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що відповідачі в односторонньому порядку порушили умови договору, самовільно, без законних на те підстав відключили свою квартиру від мереж централізованого опалення, а оскільки КПТМ «Криворіжтепломережа» фактично надавав послугу з теплопостачання у будинок, де знаходиться квартира відповідачів, а відповідачі не оплачували дану послугу, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. 
 
10 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат                   Левицький О. М. звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків,                      якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року справа за позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
 
Предметом позову КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, тобто ціна позову в загальному розмірі становить 20 360 грн 22 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб           (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 216/4804/18 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.
 
Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом                       2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Доводи касаційної скарги щодо наявності підстав для обов`язкового скасування постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року в зв`язку з тим, що оскаржувана постанова прийнята без участі заявника при розгляді справи в апеляційному суді, не заслуговують на увагу, оскільки частиною першою статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
В резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року зазначено, що вона не підлягає касаційному оскарженню.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що                        суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Левицьким О. М., на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті                394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Левицьким Олександром Миколайовичем, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від                         05 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року в справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії відмовити.

Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов