ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5937/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 

                    розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віти Олександрівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року
у адміністративній справі № 160/5937/19 за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віти Олександрівни та третьої особи - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

        ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , а саме, відмовлено в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віти Олександрівни, яка полягає у відмові проведення повторного автоматизованого розподілу судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15), та зобов`язано керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш В.О. здійснити повторний автоматизований розподіл судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) у відповідності до чинного законодавства України.   
          Внаслідок часткового задоволення позову Юнаш В.О. у цій справі, судом першої інстанції відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, на користь позивача з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за рахунок його бюджетних асигнувань стягнуто 50% від сплаченої суми судового збору (768,40 грн), що складає 384,20 грн.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку керівником апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш В.О. в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати.
Апеляційна скарга позивача мотивована безпідставним не врахуванням судом першої інстанції того, що функціонування автоматизованої системи документообігу у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська здійснюється на підставі норм Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15.09.2016 року, оскільки Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська не підключений до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи, а також не визначений пілотним судом відповідним наказом Державної судової адміністрації України, що відповідає рішенню Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17 (зі змінами, що внесені Рішенням Ради суддів України № 16 від 12.04.2018 року), яким внесено зміни до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (зі змінами) та яким встановлено порядок набрання чинності пунктами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було визначено, що до підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи - в судах застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, яку затверджено рішенням Ради суддів України від 15.09.2016 року, та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду; повністю зберігаються повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, у тому числі в частині затвердження засад використання автоматизованої системи документообігу суду.
Апелянт вказує на те, що норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на які посилається позивач, а саме п. 19, розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції затвердженій рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 року, на сьогоднішній день для Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська не є чинними, а тому і посилання позивача з приводу можливості застосування повторного автоматизованого розподілу справи на підставі п.19 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 02.03.2018, є безпідставними, на що суд першої інстанції задовольняючи позов у цій справі не звернув належної уваги.
При цьому, апелянт звернула увагу на те, що суд зобов`язуючи її, як керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, здійснити повторний автоматизований розподіл судової (кримінальної) справи №403/14755/12, фактично здійснив функції зборів суддів та Територіального управління Державної судової адміністрації, до компетенції яких віднесено розроблення та впровадження змін до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, які б дозволяли, на законодавчому рівні, здійснити повторний автоматизований розподіл судової справи, яка по державній статистиці звітності значиться розглянутою, і по даним обліково-статистичної картки на справу №403/14755/12, також значиться завершеною розглядом 23.09.2015 з ухваленням судового рішення про закриття провадження, з відміткою у графі "результати розгляду" про "закриття провадження", що свідчить про вирішення справи по суті, що унеможливлює вчинення повторного автоматизованого розподілу судової справи навіть при відсутності судового рішення у роздрукованому вигляді з підписом головуючого судді ОСОБА_3, який саме і відобразив в картці автоматизованої системи результати розгляду справи №403/14755/12. Вказані обставини також позбавляли керівника апарату суду можливості винести вмотивоване розпорядження згідно п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженого рішенням Ради суддів України від 15.09.2016, яка передбачає, що винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках, не може (можуть) продовжувати розгляд справи, не вирішенні судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу.
Крім того, апелянт наголошує на тому, що Рішенням зборів суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №4 від 12.06.2017 було вирішено, що справи всіх категорій, які знаходились у провадженні судді ОСОБА_3, по яких в електронному вигляді в картці стоїть позначка про прийняте остаточне рішення, у державній статистиці звітності зазначені справи відображені як розглянуті, однак зазначених судових рішень у роздрукованому вигляді з підписом головуючого у справах немає, здати по актах до архіву суду. До того ж механізм перерозподілу справи можливий лише у разі скасування судового рішення судом вищої інстанції або внесенням відповідних змін у Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а зважаючи на актуальну судову практику Великої Палати Верховного Суду, спори пов`язані з оскарженням дій апарату суду, які пов`язані із розподілом судових справ, не можуть бути предметом окремого розгляду, тобто легітимність таких дій розглядається у межах справи, під час розподілу якої, на думку позивача, було допущено порушення, що вказує про необхідність закриття провадження у справі. Вказує, що застосування правил поєднання справ, що дозволяло б здійснити повторний автоматизований розподіл судової (кримінальної) справи №403/14755/12, яке запропоновано ДСА України, можливо лише у разі скасування судом вищої інстанції судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи. Виходячи з того, що судове рішення (ухвала про закриття провадження) не оскаржувалося в суді апеляційної інстанції, підстав для застосування правила поєднання справ, не має можливим.
Крім того, апелянт наголошує на тому, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача у цій справі шляхом зобов`язання керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ вчинити певні дії - є неправомірним та суперечить вимогам ст. 245 КАС України, оскільки зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певну дію у сфері публічно-правових відносин на користь громадянина (позивача) суд може за умови встановлення факту наявності протиправної бездіяльності або дій, що вчинені з боку суб`єкту владних повноважень по відношенню до інтересів громадянина (позивача). Проте, в даному спірному випадку, судом встановлено, а позивачем по справі не спростовується, що в керівник апарату суду діяв у спірному випадку у відповідності до чітко визначеного порядку  організаційної діяльності забезпечення роботи суду і відповідно, підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною відсутні, що стало підставою для відмови позивачу у задоволені його вимог в частині позову, яка стосується "визнання протиправною бездіяльності внаслідок відмови проведення повторного автоматизованого розподілу судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15)"
За вказаних вище обставин, спираючись на положення ст.ст.2, 4, 19 КАС України, акцентуючи увагу на компетенції адміністративних судів, а також з огляду на правову позицію Конституційного суду України, викладену у рішеннях  від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001, від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012, від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013та  з огляду на те, що позивачем оскаржується у цій справі дії та бездіяльність відповідача, які фактично стосуються вчинення (невчинення) судом передбачених процесуальним законом дій, апелянт наполягає на тому, що провадження у цій справі має бути закрито  з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки ініційований позивач спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що на думку апелянта узгоджується з  висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.10.2019 року № 815/110/16 та від 16.10.2019 року у справі № 640/21170/18.
Позивач у відзиві заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просить залишити без змін. 
Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області надіслано до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій одночасно просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин у справі та правильність юридичної кваліфікації спірних правовідносин і застосування до них норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги відповідача та необхідності скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 , з прийняттям в цій частині іншого рішення, виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом у цій справі стало те, що колишнім суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , в провадженні якого перебувала кримінальна справа № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України не було виготовлено текст судового рішення у вказаній справі, яка відповідно до даних автоматизованої системи документообігу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та інформації обліково-статистичної картки по справі № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) була розглянута із винесенням рішення про закриття провадження. Відповідно, позивач по цій справі не зміг отримати копію рішення у справі № 403/14755/12, а на його вимогу здійснити повторний автоматизований розподіл справи № 403/14755/12, у який позивач є обвинуваченим - було відмовлено, що порушує його права. Оскільки Указом Президента України № 50/2016 від 16 лютого 2016 року та виданим на підставі цього Указу наказом в. о. голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська суддю ОСОБА_3 звільнено зі штату, а вилучена з його кабінету комісією Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  справа № 403/14755/12 є  не сформованою та не містить остаточного судового рішення, ОСОБА_1 вважає, що кримінальну справу по його обвинуваченню, в якій відсутнє остаточне рішення суду по суті і особа, яка повинна його виготовити, теж відсутня, повинно було передати на парозподіл, проте, протягом тривалого часу  керівництво суду та керівник аппарату суду із-за неврегульованості вказаного питання чинним законодавством України направляють запити  до Ради суддів України та ТУ ДСА в Дніпропетровській області, але повторний автоматизований розподіл судової справи не здійснюється відповідно до Положення Про автоматизовану систему документообігу суду.
Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини виниклого у цій справі спору та виходячи з положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, п.1 і п.7 ч.1 ст.4 та п.1 ч.1 ст.19 КАС України, а також з огляду на зміст Посадової інструкції керівника апарату місцевого загального суду Дніпропетровської області, затвердженої наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України Дніпропетровській області № 18-0 від 03.10.2016 року - дійшов обгрунтованого висновку, що здійснення повторного автоматизованого розподілу справ в АСДС належить до владних управлінських функцій суду, оскільки цей обов`язок спрямований на виконання повноважень, закріплених Положенням про АСДС, а керівник апарату суду є посадовою особою в розумінні терміну КАСУ "суб`єкт владних повноважень", і відповідно, виниклий між сторонами у даній справі спір підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції. 
Погоджується судова колегія також з висновками суду першої інстанції у цій справі стосовно відсутності правових підстав для визнання протправною бездіяльність керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віта Олександрівна стосовно нездійснення повторного автоматизованого розподілу судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15)", оскільки такі висновки суду першої інстанції грунтуються на повному та детальному аналізі як Посадової інструкції керівника апарату місцевого загального суду Дніпропетровської області, так і положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, затвердженою наказом ДСА України 17 грудня 2013 року № 173, Положень про автоматизовану систему документообігу суду,  яке затверджено рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 та в редакції від 15.09.2016 року, рішення суддів Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, а також вжитих керівником аппарату суду дій по вирішенню спірного питання (неодноразові її звернення до Ради суддів України та ТУ ДСА) та відповіддей вказаних державних органів, на які саме і покладено обовязок ініціювання та вирішення питань про внесення змін до Положення про АСДС.
Судом першої інстанції правильно зазначено в судовому рішенні, що протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, а для визнання бездіяльності посадової особи субєкта владних повноважень протиправною недостатньо одного лише факту не виконання певних дій, і важливим в даному випадку є умови та обставини, через які не було вчиненно певні дії. 
Разом з тим, судова колегія зазначені висновки суду першої інстанції вважає за необхідне доповнити положеннями ст.19 Конституції України, яка чітко вказує на те, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а субєкти владних повноважень зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справі щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень пункт 2 частини третьої статті 2 КАСУ покладає на суд обов`язок перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто зурахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). 
В даному випадку беззаперечно є встановленим, що ні посадовою інструкцією керівника апарату місцевого загального суду Дніпропетровської області, ні Законом України "Про судоустрій і статус суддів", ні Інструкцією з діловодства в місцевих загальних судах, ні Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (в редакції з 2010 по 2018) не передачено дій користувачів системою у випадку, подібному тому, який стався по кримінальній справі № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, а відповідно, відповідач по справі у разі здійснення "на власний ризик" повторного переросподілу вказаної справи - мала б нести установлену законом відповідальність за дії непередбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, тобто, за незаконне втручання в роботу АСДС. 
Твердження позивача про персональну відповідальність керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш В.О. за нездійснення повторного перерозподілу кримінальної справи - є лише помилковим його розумінням змісту Положення про АСДС, в якому вказується про відповідальність керівник апарату тільки за забезпечення належної організації функціонування АСДС та інших підсистем в суді та ОСП, що не є тотожним факту нездійснення в даному спірному випадку повторного перерозподілу справи, в тому числі і всупереч зборів суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року № 4, яке відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковими як для суддів так і працівників цього суду.
Таким чином, встановивши відсутність протиправності в діях та бездіяльності відповідача по справі, суд першої інстанції відповідно не мав правових підстав для зобовязання керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш В.О. здійснити повторний автоматизований розподіл судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) у відповідності до чинного законодавства України, тобто, навіть не зазначивши конкретну норм закону, яка б дозволяла відповідачу вчинити такі дії. 
Сам факт недоведення відповідачем (керівником аппарату суду) того, що кримінальна справа № 403/14755/12 (провадження 1/200/7/15) за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України є розглянутою по суті із винесенням по ній остаточного судового рішення - не може слугувати підставою для часткового задоволення позовних вимог у цій справі задля захисту його порушених право по кримінальному провадженню, оскільки адміністративний суд не може підміняти своїм рішення наявні в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду "прогалини" чи "недоліки", також як і не може вирішувати питання, на вирішення яких законодавець уповноважив саме  Раду суддів України, якою в свою чергу  на час виникнення спору у цій справі та його розгляду судом не було внесено будь-яких змін до Положення стосовно права керівнику апарату вчиняти дії, що вимагає позивач по справі.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобовязання керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш В.О. здійснити повторний автоматизований розподіл судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) у відповідності до чинного законодавства України та прийняти в цій частині інше рішення про відмову у задоволенні зазначенних вимог позивача. Відповідно, судове рішення в частині  стягнення на користь позивача з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за рахунок його бюджетних асигнувань - також підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.   238, 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                  П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віти Олександрівни - задовольнити частково.          
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 стосовно зобов`язання  керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віти Олександрівни вчинити певні дії, та прийняти в цій частині інше рішення.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволені адміністративного позову  про зобов`язання керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віту Олександрівну здійснити повторний автоматизований розподіл судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) у відповідності до чинного законодавства України.
В іншій  частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, що стосується відмови у задоволені адміністративного позову про - визнання протиправною бездіяльність керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юнаш Віти Олександрівни, яка полягає у відмові проведення повторного автоматизованого розподілу судової (кримінальної) справи № 403/14755/12 (провадження № 1/200/7/15) - залишити без змін.
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
  
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов