ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року	Львів	Справа № 260/529/19 пров. № А/857/1310/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Коваля Р.Й., Пліша М.А.,
за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,
позивач: не з`явився  
відповідач:  не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  від 23 грудня 2019 року у справі № 260/529/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання  вчинити дії, -

                                                       В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якій просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням необмежених в розмірі основних видів грошового забезпечення, всіх додаткових видів грошового забезпечення та премії в розмірі 77% грошового забезпечення для обчислення її основного розміру та без урахування розстрочки, передбаченої постановою КМУ №103 від 21.02.2018; зобов`язати  Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063) розрахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію з 01.01.2018 з посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до вимог Постанови КМУ №704 від 30.08.2017, з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня календарного року, всіх додаткових видів грошового забезпечення, а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами – 15%; надбавка за особливо важливі завдання – 50%; премія – 10% в розмірі 77% грошового забезпечення для обчислення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою КМУ №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання дій протиправними та зобов`язання  вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 77% грошового забезпечення для обчислення її основного розміру. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Народна, буд.4, код ЄДРПОУ 20453063) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення. У задоволенні позову у частині решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в  задоволенні решти позовних вимог та ухвалити нове рішення  про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме : визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063) щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з врахуванням необмежених в розмірі основних видів грошового забезпечення, всіх додаткових видів грошового забезпечення та премії в розмірі 77% грошового забезпечення для обчислення її основного розміру та без урахування розстрочки, передбаченої постановою КМУ №103 від 21.02.2018; зобов`язати  Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063) розрахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію з 01.01.2018 з посадового окладу та окладу за військовим званням відповідно до вимог Постанови КМУ №704 від 30.08.2017, з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня календарного року, всіх додаткових видів грошового забезпечення, а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами – 15%; надбавка за особливо важливі завдання – 50%; премія – 10% в розмірі 77% грошового забезпечення для обчислення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою КМУ №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та  процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  

Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області направило відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від 17.03.2020 року, у якому з покликанням на практику Верховного суду заперечує твердження апелянта, наведені у апеляційній скарзі. Опонент апелянта просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  без змін. 

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції  встановлено, що позивачу з 01.06.1993 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ  з основним розміром 77% грошового забезпечення.
Внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій осіб Постановою №704, відповідно до Постанови  № 103 позивачу проведено перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2018.
Позивач звернувся із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Пенсійного фонду України щодо неправомірного заниження розміру пенсії.
На звернення позивача відповідач листом від 04.04.2019 року №231/А-99-01 повідомив про те, що перерахунок пенсії позивачу проведено з 01.01.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року та відповідно до п.1 Постанови №103 передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». 
Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. З урахуванням норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд першої інстанції  дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 77 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку з 01.01.2018 та зобов`язання  відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років, на виконання Постанови №103 у розмірі 77 процентів відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018. 
Стосовно позовних вимог про зобов`язання  відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії та виплачувати пенсію з урахуванням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня календарного року, всіх додаткових видів грошового забезпечення, а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами – 15%; надбавка за особливо важливі завдання – 50%; премія – 10%, суд першої інстанції відмовив з огляду на те, що врахуванню при перерахунку пенсії позивача підлягає грошове забезпечення з урахуванням складових, визначених в довідці від 30.03.2018 р. № ХР10816, яка є чинною. 

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними та такими, що відповідають обставинам справи, нормам спеціального законодавства та висновкам Верховного Суду.  

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).
Статтею 12 Закону № 2262-XII визначені умови призначення пенсій за вислугу років.
Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-XII пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12) призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти  відповідних  сум  грошового  забезпечення.
При цьому максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не  повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а  особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100  процентів, до категорії 2, - 95 процентів  (частина 2   статті 13 Закону № 2262-XII).
Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»  внесено зміни до частини 2  статті 13 Закону № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
У подальшому  Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни у частину другу  статті 13 Закону № 2262-XII, згідно яких цифри «80» замінено цифрами «70».
Відповідно до  правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним, про що правильно зазначено судом першої  інстанції. 
Що стосується позовних вимог про зобов`язання  відповідача здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії та виплачувати пенсію з урахуванням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня календарного року, всіх додаткових видів грошового забезпечення, а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами – 15%; надбавка за особливо важливі завдання – 50%; премія – 10%, суд апеляційної інстанції покликається на правову позицію, що  висловив Верховний Суд в рішенні від 12.03.2018 у зразковій справі Пз/9901/1/18 (802/2196/17-а).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.
Таким чином, для перерахунку пенсії враховуються складові грошового забезпечення на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
Оскільки на момент виникнення права на перерахунок пенсії деякі види додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами – 15%; надбавка за особливо важливі завдання – 50%; премія – 10% не передбачались Постановою №704 та фактично не виплачувались, то включення таких видів грошового забезпечення до розрахунку пенсії не здійснюється.
Крім того, Порядком №45 встановлено, що Головні управління Пенсійного фонду України проводять перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка видається державним органом, з якого особа була звільнена із служби, для перерахунку пенсії.
У довідці Закарпатського обласного військового комісаріату від 30.03.2018  № ХР 10816 такі види грошового забезпечення не зазначені, оскільки фактично не виплачувались.
Отже, врахуванню при перерахунку пенсії позивача підлягає грошове забезпечення з урахуванням складових, визначених в довідці від 30.03.2018 № ХР10816.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд - 
                                                       П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду  від 23 грудня 2019 року у справі № 260/529/19 – без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. Й. Коваль 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 01 червня 2020 року.