ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1531/17 Головуючий в І інстанції: Заславець Н.В.
Номер провадження: №22-ц/819/721/20 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
       суддів:         Кутурланової О.В.,
                               Орловської Н.В.,
       секретар                Литвиненко В.О.,         

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , діючої від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року, у складі судді Заславець Н.В., у справі за позовом ОСОБА_2 , діючого від імені Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
       
В С Т А Н О В И В :

17 липня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачана користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.06.2011 року у розмірі 17386,42грн, яка складається з: 
--- 2896,95грн – заборгованість за кредитом;
--- 10790,61грн – заборгованість по процентах за користування кредитом,
--- 2394,74грн – заборгованість за пенею та комісією,
--- 500,00грн – штраф (фіксована частина), 
--- 804,12грн – штраф (процентна складова), 
а також судові витрати.

Позов обґрунтований наступним.
Відповідно до укладеного договору №б/н від 29.06.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2900,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Про це було підписано відповідну заяву. 
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають Договір між сторонами. 
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою банку.
Пунктом 1.1.3.2.3. договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. 
Умови договору передбачають сплату процентів, а також пені та штрафів у відповідному розмірі за неналежне виконання позичальником зобов`язання за договором.  
На порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.05.2017 року виникла заборгованість у розмірі 17386,42грн, яка складається з: 
--- 2896,95грн – заборгованість за кредитом;
--- 10790,61грн – заборгованість по процентах за користування кредитом,
--- 2394,74грн – заборгованість за пенею та комісією,
--- 500,00грн – штраф (фіксована частина), 
--- 804,12грн – штраф (процентна складова). 
У зв`язку з вказаним просить задовольнити позов. 

Ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року до участі в розгляді справи в якості законного представника відповідача ОСОБА_3 було залучено опікуна ОСОБА_4 (а.с.66).

Ухвалою суду від 23 травня 2018 року у справі було призначено амбулаторну комісійну судово-психіатричну експертизу на предмет встановлення здатності відповідача з урахуванням його психічного стану усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент укладання (підписання) кредитного договору станом на 29.06.2011 року, при цьому провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи (а.с.101).

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року у зв`язку з надходженням висновку судово-психіатричної експертизи провадження у справі було відновлено (а.с.128).

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 664/794/19 за позовом ОСОБА_4 , що діє в інтересах підопічного ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним (а.с.141).

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду у цивільній справі № 664/794/19 за позовом про визнання кредитного договору недійсним провадження у цій справі було відновлено (а.с.149). 

Оскаржуваним рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року суд вирішив у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 17386,42 гривень за кредитним договором № б/н від 29.06.2011 року, визнаного недійсним, відмовити. 

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначила, що судом не було враховано того, що правовідносини щодо отримання відповідачем кредиту із використанням платіжних карт регулюються Законом України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", Законом України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про електронний цифровий підпис", постановою НБУ №705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", іншими нормативно-правовими актами. Також вказала, що поза увагою суду залишилось те, що позивачем надані усі належні докази у справі, які відповідачем не спростовані. При цьому договірні правовідносини сторін ґрунтуються на ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання), Умовах та Правилах надання банківських послуг, а дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується з ч.2 ст.642 ЦК України. Також зазначила, що суд безпідставно послався на рішення суду від 28.05.2019 року в іншій справі №664/1069/16 про визнання кредитного договору недійсним, оскільки вказаним рішенням кредитний договір недійсним не визнавався. Також вказала, що суд не звернув уваги й на те, що відповідач визнаний недієздатним 02.03.2017 року, тоді як кредитний договір укладений 29.06.2011 року, отже на момент його укладення відповідач мав повну дієздатність, тобто кредитний договір є дійсним та недійсним не визнавався.

У своєму відзиві представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. 

Відповідач ОСОБА_3 подав 29.06.2011 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.12).

В ній вказані детальні дані про відповідача, який погоджується з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами. Умови та Правила розміщені на офіційному сайті ПриватБанку, він зобов`язується виконувати їх та регулярно ознайомлюватися з їх змінами.

За вказаною заявою:
--- позичальник просить оформити на своє ім`я  одну із вказаних карток, а саме платіжну карту Кредитка "Універсальна";
--- бажаний кредитний ліміт – 5000,00грн;
--- дата оформлення – 29.06.2011 року та особистий підпис клієнта. Відомостей щодо процентної ставки та відповідальності за порушення зобов`язань дана анкета-заява не містить.

Крім того, наявна підписана відповідачем довідка від 29.06.2011 року про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". У ній наявний запис про наступне: положення про базову процентну ставку 2,5% на місяць, обов`язки щодо щомісячного платежу (7% від заборгованості), сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості (1% від заборгованості, але не менше 30,00грн на місяць) та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів (500,00грн + 5% від суми заборгованості) (а.с.13).

Також позивачем надано Умови та Правила надання банківських послуг, які підпису позичальника (відповідача) не містять (а.с.20-43).

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним договором №б/н від 29.06.2011 року станом на 31.05.2017 року наявна заборгованість у розмірі 17386,42грн, яка складається з: 
--- 2896,95грн – заборгованість за кредитом;
--- 10790,61грн – заборгованість по процентах за користування кредитом,
--- 2394,74грн – заборгованість за пенею та комісією,
--- 500,00грн – штраф (фіксована частина), 
--- 804,12грн – штраф (процентна складова). 

Згідно вказаного розрахунку банком встановлено з 29.06.2011 року процентну ставку в розмірі 30,0% (2,5% на місяць) і в подальшому вона не змінювалася. 

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 491 від 25.09.2018 року, наданого експертами КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, ОСОБА_3 страждає вродженою розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності, виражений торпідний варіант олігофренічного дефекту і на момент укладення (підписання) договору 29.06.2011 р. не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.122-126). 

На розгляді Цюрупинського районного суду Херсонської області перебувала інша цивільна справа №664/1069/16 за заявою ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Рішенням суду від 02.03.2017 року, що набрало законної сили 14.03.2017 року, у вказаній справі суд вирішив:
--- заяву ОСОБА_4 про визнання недієздатним ОСОБА_3 та призначення опікуна задовольнити;
--- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Цюрупинськ, Херсонської області недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку міста Цюрупинськ Херсонської області (а.с.63).

       Крім того, на розгляді Цюрупинського районного суду Херсонської області перебувала інша цивільна справа №664/794/19 за позовом ОСОБА_4 , що діє в інтересах підопічного ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним. Заочним рішенням суду від 28.05.2019 року, що набрало законної сили 28.06.2019 року, у зазначеній справі суд вирішив:
--- визнати недійсним кредитний договір б/н від 29.06.2011 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк" та ОСОБА_3 ;
--- стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40грн (а.с.161). 

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 на момент укладення кредитного договору не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, отже, його волевиявлення на вчинення правочину не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вказані положення закону, нероз`яснення судом першої інстанції позивачу його відповідних прав щодо залучення нових доказів, відсутність заперечень з боку відповідача проти залучення нових доказів, враховуючи, що залучення їх жодним чином не порушує прав відповідача, апеляційний суд вважає поважною причину неподання скаржником у встановлений строк докази, у зв`язку з чим ухвалив прийняти їх на стадії апеляційного перегляду справи.

Таким чином, при апеляційному розгляді до матеріалів справи були долучені: виписка за період з 19.03.2015 року по 21.12.2019 року, довідка про видані картки та Витяг із Статуту позивача.

Так, відповідно до витягу зі Статуту банку, погодженого НБУ 06.09.2019 року, позивач є правонаступником закритого акціонерного товариства КБ "ПриватБанк", яке у подальшому було перейменовано в публічне акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" (а.с.194-197).

Відповідно до довідки, наданої позивачем, відповідачу за кредитним договором № б/н було видано кредитну картку № НОМЕР_1 з датою відкриття 29.06.2011р та терміном дії до 11/14 (а.с.186).

Долучена банківська виписка за період з 19.03.2015 року по 21.12.2019 року (за вказаною карткою) має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р №578/5, згідно якого до таких первинних документів віднесені, зокрема виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок, повідомлення банків, касові й банківські документи (а.с.184-185).

Згідно вказаної виписки: кредитний ліміт – 0,00, баланс на початок періоду – - 7346,67, всього приходу – 50,00, всього витрат – 24947,66, баланс на кінець періоду – - 32244,33. За вказаний період позичальником не проводилося жодних операцій. 
       
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, оскільки вказаний договір було укладено з відповідачем, який не мав цивільної дієздатності, що встановлено судовими рішеннями про визнання його недієздатним із встановленням над ним опіки та про визнання недійсним кредитного договору.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права. 

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у справі №664/1069/16 за заявою ОСОБА_4 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, відповідно до якого заяву було задоволено. Також оприлюднено рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у справі №664/794/19 за позовом ОСОБА_4 , що діє в інтересах підопічного ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору недійсним, відповідно до якого кредитний договір б/н від 29.06.2011 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк" та ОСОБА_3 , визнано недійсним.

Належним чином завірені копії вказаних судових рішень долучено до матеріалів цієї справи.

Отже, суд першої інстанції дав належну правову оцінку характеру спірних правовідносин та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на те, що кредитний договір визнано недійсним та його було укладено з відповідачем, який не мав цивільної дієздатності.

Позивачем цього не спростовано та не надано доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. 

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на надання позивачем усіх належних доказів та на те, що договірні правовідносини сторін ґрунтуються на законі а дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. При цьому апеляційний суд враховує встановлені обставини щодо недійсності кредитного договору, на підставі якого позивач намагається стягнути кредитну заборгованість, а також щодо того, що на момент укладення (підписання) договору 29.06.2011 р. відповідач не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також підлягають відхиленню й посилання на дієздатність відповідача на момент укладення кредитного договору та відсутність рішення суду про визнання кредитного договору недійсним, оскільки вони не є такими, що впливають на правильність оскаржуваного рішення та суперечать матеріалам справи. Так, дійсно відповідача визнано недієздатним рішенням суду від 02.03.2017 року, що набрало законної сили 14.03.2017 року. Проте іншим рішенням суду від 28.05.2019 року у справі №664/794/19, що набрало законної сили 28.06.2019 року, кредитний договір визнано недійсним. Заперечення скаржником цього факту стало наслідком помилкового зазначення в оскаржуваному рішенні номера цивільної справи (а саме № 664/1069/16 замість правильного № 664/794/19), рішенням у якій кредитний договір визнано недійсним. Також, слід враховувати й те, що у цій справі висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_3 на момент укладення кредитного договору не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Крім того, слід залишити поза увагою й посилання на регулювання спірних правовідносин чинними нормативно-правовими актами України, оскільки це не містить в собі підстав для скасування правильного по суті оскаржуваного рішення.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду – без змін. 

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , діючої від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", залишити без задоволення.

       Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови – 12 травня 2020 року.

Головуючий                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді:                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _          О.В. Кутурланова
        
                                       _ _ _ _ _ _ _ _ _          Н.В. Орловська