ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2020 р.           Справа№ 911/933/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Буравльова  С.І. 

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.
прокурор: не з`явився
позивач 1: не з`явився
позивач 2: не з`явився
відповідач:  не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква
на рішення Господарського суду Київської області
від 20.12.2019 
у справі № 911/933/19 (суддя Ейвазова А.Р.)
за позовом Військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та захисту довкілля України, Державної екологічної інспекції Центрального округу 
до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква 
про зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції Центрального округу звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква (далі - КЕВ м. Біла Церква) та просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства та привести у належний стан земельну ділянку площею 965,89 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 222/3.
Рішенням Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі №911/933/19 позов Військового прокурора Черкаського гарнізону (18000, м. Черкаси, вул. Надпільна, 224/1) в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та захисту довкілля України (03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, 35; ідентифікаційний код 37552996), Державної екологічної інспекції Центрального округу (36039, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6; ідентифікаційний код 42149108) до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1; ідентифікаційний код 08167863) про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано Квартирно - експлуатаційний відділ м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1; ідентифікаційний код 08167863) вчинити дії по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства та привести земельну ділянку площею 965,89кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 222/3 в належний стан шляхом прибирання будівельних відходів, відходів деревини, скла, ПЕТ-пляшок та інших відходів. Стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква (Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, 1; ідентифікаційний код 08167863) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, буд.9; ідентифікаційний код 38347014) 1921грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Квартирно-експлуатаційний  відділ м. Біла Церква подав апеляційну скаргу, в якій просив суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі №911/933/19. Відстрочити оплату судового збору до першого засідання суду з розгляду даної апеляційної скарги в Північному апеляційному господарському суді. Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі №911/933/19 та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Апеляційна скарга позивача обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено  позовні вимоги. Зокрема апелянт посилається на те, що ним спірна земельна ділянка не засмічувалась. Вказана земельні ділянка не охороняється, а отже поява на ній сміття не залежить від відповідача.  
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі № 911/933/19 клопотання Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі №911/933/19 - задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі № 911/933/19, відкрито апеляційне провадження у справі №911/933/19 за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, призначено справу до розгляду на 16.06.2020. 
Міністерство енергетики та захисту довкілля України подало письмовий відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Як убачається з матеріалів справи, Військовий прокурор Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції Центрального округу звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква  та просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії по усуненню порушень вимог природоохоронного законодавства та привести у належний стан земельну ділянку площею 965,89 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 222/3.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1311 Основного Закону в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладається, зокрема, така функція як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" регламентовано особливості представництва інтересів громадянина або держави в суді, що полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 56 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Так, відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Прокурор має право подавати позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не в будь-якому випадку, а лише, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або ж такий орган взагалі відсутній. При цьому не  здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається; здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. 
Колегія суддів відзначає, що  захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Також колегія суддів наголошує, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).
Відтак, якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов`язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то це має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 ГПК України (залишення позовної заяви без руху або повернення такої заяви).
Тобто, суди в будь-якому разі повинні обов`язково перевіряти доводи прокурора щодо правових підстав пред`явлення ним позову на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства.
Суд наділений правом залишити позовну заяву прокурора без руху, в порядку частини першої статті 174 ГПК України, у випадку, якщо прокурором не зазначені підстави такого звернення, як це передбачено частиною п`ятою статті 162 ГПК України, та надати можливість прокурору обґрунтувати підстави подання позову, або повернути таку позовну заяву, з посиланням на пункт четвертий частини п`ятої статті 174 ГПК України, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідна  права позиція щодо процесуальних дій суду у випадку недотримання вимог обґрунтування інтересів держави при поданні прокурором позовної заяви викладена Верховним судом в Огляді судової практики застосування суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду законодавства, що визначає особливості правового статусу прокурора в господарському процесі. 
Отже, ураховуючи ключові обставини, на яких в наголошує Верховний суд, колегія суддів дійшла висновку про те, що Військовим прокурором Черкаського гарнізону  при поданні позову в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України (Міністерства енергетики та захисту довкілля України) та  Державної екологічної інспекції Центрального округу не було належним обґрунтовано висновок прокуратури про те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, а саме не надано суду першої інстанції відповідних належних та допустимих доказів. 
Посилання прокуратури на кримінальне провадження №42019250020000016, що здійснюється ГУ Національної поліції в Черкаській області, не може бути належним доказом нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органами відповідних повноважень. Так, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань  щодо кримінального провадження №42019250020000016  убачається,  що посадові особи КЕВ м. Біла Церква неналежно виконували свої обов`язки. Щодо посадових осіб  Міністерства екології та природних ресурсів України (Міністерства енергетики та захисту довкілля України) та/або Державної екологічної інспекції Центрального округу відповідних доказів не надано.
Колегія суддів вважає за необхідне також відзначити, що сама по собі наявність кримінального провадження №42019250020000016 та здійснення Військовим прокурором Черкаського гарнізону   процесуального керівництва у ньому не можуть бути беззаперечним доказом наявності у прокуратури права звернення до господарського  суду із відповідним позовом.  Суд наголошує, що обов`язки та повноваження прокурорів за межами кримінального судочинства встановлені та чітко визначаються  у законодавстві.  
Отже колегія суддів вважає,  що оскільки при поданні позову Військовим прокурором Черкаського гарнізону  не були належним чином обґрунтовані правові підстави такого подання,  із обов`язковим наданням відповідних доказів, застосуванню судом підлягають норми пункту першого частини першої статті 226 ГПК України, згідно із якими  суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності. 
В силу ст.  275 ГПК України суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями, зокрема, скасувати судові рішення суду першої інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині на підставі статті 226 ГПК України.
А отже, у випадку, якщо прокурор в позовній заяві не обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, місцевий суд залишає такий позов без розгляду, а якщо ним цього не було зроблено, то таке право має апеляційний суд. 
  Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі статтею 278  ГПК України cудове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених  статтями 226  та  231  цього Кодексу. 
Зважаючи на те, що місцевим господарським  судом допущено порушення норм процесуального  права, колегія суддів убачає правові підстави скасування оскаржуваного рішення місцевого суду та залишення позову Військового прокурору Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України (Міністерства енергетики та захисту довкілля України), Державної екологічної інспекції Центрального округу без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України. 
За таких обставин апеляційна скарга Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква підлягає задоволення в частині вимог щодо скасування рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі №911/933/19. В іншій частині підстави для задоволення скарги відсутні з огляду на вищенаведені обставини, установлені колегією суддів. 
Керуючись ст. 130, 226, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква задовольнити. 
2. Рішення Господарського суду Київської області від 20.12.2019 у справі №911/933/19 скасувати повністю.
3. Позов залишити без розгляду.  
4.  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2020.

Головуючий суддя                                                            В.В.Андрієнко 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                С.І. Буравльов