Ухвала 
 
07 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/13068/19
 
провадження № 61-4842ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                 Черняк Ю. В., 
 
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання звільнити автомобіль з-під застави,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк») про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання звільнити автомобіль з-під застави.
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня             2019 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, позов ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання звільнити автомобіль з-під застави задоволено частково.
Припинено право застави за договором застави транспортних засобів                     від 27 жовтня 2006 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , належного останній, у зв`язку з припиненням зобов`язання, забезпеченого заставою.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 31 березня 2020 року касаційну скаргуАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишено без руху, запропоновано заявнику уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 березня                       2020 року.
 
У касаційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог та стягнення судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник вказує неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18), постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 308/11172/15-ц (провадження                          № 61-37968св18), від 19 серпня 2019 року у справі № 264/298/17 (провадження № 61-28001св18) та від 11 вересня 2019 року у справі                                  № 201/12602/16-ц та (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України) 
 
Також заявник вказує на порушення районним судом норм процесуального права, оскільки в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 2 частини першої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Крім того, заявником разом з касаційною скаргою подано до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
У касаційній скарзі заявник порушує питання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня             2019 року до закінчення касаційного провадження, зазначаючи, що існує велика ймовірність того, що ОСОБА_1 звернеться до реєстратора з метою виконання оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції та припинить право застави на оспорюваний автомобіль.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Клопотання АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року, оскільки заявником не доведено, що виконання оскаржуваного судового рішення може призвести до невідворотних наслідків, а у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.
 
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання                                           АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання звільнити автомобіль з-під застави за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня                2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 11 лютого                   2020 року.
 
Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/13068/19.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 05 червня 2020 року.
 
У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2019 року відмовити.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

                                                                                                                      І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк