03.06.20
33/812/64/20
Єдиний унікальний номер судової справи 489/26/20
Номер провадження 33/812/64/20                 Головуючий у місцевому суді: Кирильчук О.І.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року                                        місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП постановою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 серпня 2019 року з накладенням штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з постанови судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2020 року, щодо ОСОБА_1 23 листопада 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким водій ОСОБА_1 23 листопада 2019 року о 03 год. 17 хв. в місті Миколаєві Інгульського району по вулиці Космонавтів, №118, керувала транспортним засобом - автомобілем марки і моделі OPEL INSIGNIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення мови, поведінка, яка не відповідає навколишній обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовилась в присутності двох свідків, що вчинено повторно на протязі року, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржила його шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просила скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, не погоджується з рішенням судді місцевого суду, вважає його незаконним, необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що в порушення вимог ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не були роз`яснені її права, однак у протоколі здійснено запис про таке ознайомлення.
Звертає увагу на те, що пояснення свідків надані на підготовлених бланках, є тотожними та не являються допустимим доказом.
На думку представника, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а відомості зазначені у ньому не відповідають дійсності.
Стверджує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , не відмовлялась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останньої складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у даній постанові суду.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №286479 від 23 листопада 2019 року, який, враховуючи положення ст.251 КУпАП, є доказом, 23 листопада 2019 року о 03 годині 17 хвилин в місті Миколаєві Інгульського району, по вулиці Космонавтів, біля будинку №118, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - автомобілем марки і моделі OPEL INSIGNIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення мови, поведінка, яка не відповідає навколишній обстановці. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовилась в присутності двох свідків, що вчинено повторно на протязі року, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові, як особа, яка керувала транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не заперечує факт керування нею транспортного засобу - автомобілем марки і моделі OPEL INSIGNIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 23 листопада 2019 року.
З відеоматеріалів нагрудної камери поліцейського, які знаходяться в матеріалах даної справи, убачається, що громадянці ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та у медичному закладі, на що остання вчиняла дії, які свідчать про її відмову. 
При цьому, роз`яснення значення, порядку та необхідності проходження оглядів на визначення стану сп`яніння безпосередньо водію працівниками патрульної поліції було дотримано, і в протоколі зафіксовано результат такого роз`яснення - відмова водія.
Виходячи з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , він 23 листопада 2019 року, о 03 годині 15 хвилин в місті Миколаєві по вулиці Космонавтів, будинок №118, був запрошений, співробітниками патрульної поліції, в якості свідка при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 яка керувала транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 . В його присутності вказаний водій на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння.
Факт відмови водія ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у встановленому законом порядку, підтверджено і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 23 листопада 2019 року.
Відповідно до даних копії постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 серпня 2019 року, ОСОБА_1 протягом року вчиняла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).
Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, тому суддя місцевого суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , - визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначене ст.33 КУпАП. 
Посилання представника ОСОБА_1 , щодо порушення положень ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки як слідує із відеозапису нагрудної камери поліцейського, під час ознайомлення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з її правами та обов`язками, остання таким правом скористалась на власний розсуд. 
До того ж, вказане спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення, складеним працівниками патрульної поліції, в графах якого посадовою особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення засвідчено факт відмови його від підпису і дачі пояснень, а також роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, наслідком чого стала відмова.
Доводи апеляційної скарги щодо тотожності наданих пояснень свідків, не заслуговують на увагу, оскільки це ніяк не вплинуло на правильність постановленого рішення суддею місцевого суду.
Посилання на незаконність зупинки поліцейськими транспортного засобу ОСОБА_1 , відсутність документування порушення правил дорожнього руху жодним чином не спростовує склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху України, а за змістом п.2.4 вищевказаних Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. 
Порушення норм закону співробітниками поліції у вигляді застосування психологічного насильства до водія та фізичного впливу на автомобіль, якщо такі і мали місце, можуть бути предметом перевірки правоохоронних органів та не впливають на зміст протоколу про адміністративне правопорушення і не свідчать про незаконність його складання.
Відсутність безперервної фіксації відеореєстратором спілкування з водієм не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З цих же підстав судом не приймаються до уваги пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 щодо невідповідності часу складання протоколу про адміністративне правопорушення даті, годинам та хвилинам, які відображаються на відеозаписах, оскільки саме після зафіксованих на відеозаписах подій та спілкування із водієм було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказує особа, яка подала апеляційну скаргу, та які б були підставними для скасування постанови місцевого суду, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.
Суддя місцевого суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.        
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Таким чином оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова