КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/1685/2020                                                                                       Суддя  у І-й інст.: Степанова С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                                                       Доповідач: Юденко Т.М.      
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
            18 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних                             справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського  районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року, 
 
 В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови суду 1-ї інстанції, 04.02.2020 об 11:25 год., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 420» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Палладіна, 46 в місті Києві не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її  скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, суперечить фактичним обставинам справи та зібраним поясненням.
Зазначає, що обставини ДТП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам та його поясненням від 04.02.2020, у зв`язку з чим вважає його неналежним доказом.
Зазначає, що рухався з однаковою швидкістю з автомобілем попереду, у той час як автомобіль Тойота екстрено загальмував, щоб пропустити машину, яка здійснювала виїзд з повороту.
Вважає, що не порушував п.п.12.1, 13.1 ПДР України і не є винуватцем ДТП. 
   Заслухавши доповідь судді, пояснення  ОСОБА_1 та захисника Рейнт О.В., які підтримали апеляційну скаргу,  перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку  
орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
            Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги дотримано в повному обсязі. 
Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 04.02.2020 керуючи автомобілем та рухаючись по своїй смузі, не врахував дорожньої обстановки та під час гальмування автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який рухався перед ним, не дотримався безпечної дистанції та вчинив із ним зіткнення. З таким висновком суду 1-ї інстанції погоджується і апеляційний суд, як і щодо того, що твердження ОСОБА_1 про відсутність доказів його вини у ДТП спростовуються зібраними по справі доказами, аналіз яких дає підстави переконатись у тому, що порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України вчинено саме ОСОБА_1 , дії якого призвели до ДТП та пошкодження транспортних засобів. 
Так, відповідно до п. 12.1, 13.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Вказаних вимог ОСОБА_1 не дотримався.
Так, з письмових пояснень другого учасника ДТП ОСОБА_2 слідує, що у той час, як він розпочав рух перехрестям з крайньої правої смуги руху по вул. Палладіна, 46 зі сторони пр. Перемоги зі швидкістю 10 км/год, автомобіль, який рухався перед ним, почав здійснювати поворот праворуч, у зв`язку з чим він пригальмував та відчув удар в задню частину свого автомобіля транспортного засобу «Mercedes-Benz 420».
Вказані пояснення узгоджуються за схемою ДТП, а також характером механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами.
При цьому, пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобіль ОСОБА_2 не повинен був так різко гальмувати, не зменшують ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, оскільки саме він не дотримався безпечної дистанції задля уникнення зіткнення транспортних засобів, що, враховуючи швидкість автомобіля ОСОБА_2 (близько 10 км/год) і відсутність гальмівного шляху, спростовує його твердження про різку зупинку автомобіля ОСОБА_2 , а отже не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.
Враховуючи викладене, висновок судді про те, що дорожньо-транспортна подія відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 відповідає обставинам справи та не суперечить вимогам КУпАП, і іншого по справі не встановлено.
            Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях        ОСОБА_1 складу  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124  КУпАП, і будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Святошинського  районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 щодо її скасування -  без задоволення.
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського  районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року відносно  ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП - без зміни.
                  Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя  
Київського апеляційного суду                                                                                Т.М. Юденко