Справа № 299/731/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

02 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,
       з участю секретаря Юрочко А.П.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колосок ЛТД» на рішення Виноградівського районного суду від 20 листопада 2019 року (у складі судді Левка Т.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колосок ЛТД», третя особа – Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання недійсним електронних торгів і скасування акту про проведенні електронні торги, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у березні 2019 р. 
       Просив: 
       - визнати недійсними електронні торги, проведені з реалізації арештованого нерухомого майна – будівлі майстерні з допоміжними спорудами, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 лот № НОМЕР_1 , результати яких оформлені протоколом № НОМЕР_2 від 19.12.2016 р.; 
        - скасувати акт про проведені електронні торги.
       На обґрунтування позовних вимог указав, що він є власником Ѕ частини об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер: 18047921212 – майстерні з допоміжними будівлями загальною площею 65,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу від 17.08.2009 р., право власності було зареєстроване 15.02.2013 р.
       Виноградівським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було проведено аукціон із продажу вказаного нерухомого майна.
       Однак, позивач не є боржником по жодному виконавчому провадженню. Торги здійснювалися із метою реалізації майна попереднього власника – ОСОБА_3 .
       Оспорювані торги були проведені 19.12.2016 р.
       Проведеними торгами порушено право власності позивача, яке гарантоване Конституцією України.
       Рішенням Виноградівського районного суду від 20.11.2019 р. позов задоволено: визнано недійсними електронні торги, проведені з реалізації арештованого нерухомого майна - будівлі майстерні з допоміжними спорудами загальною площею 65,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 лот № НОМЕР_1 , результати яких оформлені протоколом № НОМЕР_2 від 19.12.2016 р. Скасовано акт про проведені електронні торги по виконавчому провадженню № 51562540 від 15.03.2017 р.
       Вирішено питання розподілу судових витрат.
       ТОВ «Золотий колосок ЛТД» (надалі – Товариство) просить скасувати це рішення і ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
-проведення прилюдних торгів із порушенням є підставою для визнання цих торгів недійсним лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює; однак, продаж Ѕ частки майна, яка не належала на праві власності позивачеві, не порушує його суб`єктивне право власності, на захист якого був пред`явлений позов;
-висновок суду першої інстанції про порушення органом державної виконавчого служби вимог ст.366 ЦК України є невірним, оскільки остання не знаходилася у зобов`язальних відносинах із боржником;
-суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, однак позивач не обґрунтовував свої позовні вимоги укладенням спірного договору саме внаслідок помилки.
       Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.        
       Апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення – змінити, з таких мотивів.        
       Суд виходив із того, що оскільки порядок реалізації (відчуження) майна на електронних торгах порушено, передання на примусову реалізацію майна, що не належить боржнику, суперечить закону та грубо порушує принцип непорушності права власності, звернення стягнення на майно, що перебувало у спільній частковій власності, відбулося без дотримання встановленого ст.366 ЦК України порядку.
       Також суд констатував, що оспорюваний правочин було вчинено під впливом помилки щодо обставини, яка має істотне значення, а саме щодо належності боржнику у виконавчому провадженні об`єкту нерухомого майна на праві власності в цілому. Помилка була допущена посадовими особами органу державної виконавчої служби на стадії виявлення майна боржника, перевірки належності майна боржнику на праві власності, та накладення на майно арешту з метою забезпечення виконання виконавчих документів.
       Указана помилка не була виявлена та усунута посадовими особами органу державної виконавчої служби на виконання пункту 4 Порядку реалізації арештованого майна в рамках передання помилково арештованого майна на реалізацію організатору електронних торгів.
       Це є додатковою правовою підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним.
       Колегія суддів не може повністю погодитися із такими висновками суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права.
       Предметом спору у цій справі є оскарження електронних торгів у виконавчому провадженні шляхом примусового продажу арештованого майна.
       Згідно з частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
       Правила проведення електронних торгів врегульовані Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 р. № 656/5.
       Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах, полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця – учасника прилюдних торгів, та, ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
       Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
       Таким чином, правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим порядком.
       Сторонами договору є переможець торгів і спеціалізована організація як організатор торгів. Заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюванні результатів торгів.
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , громадянин Чеської республіки, є власником Ѕ частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна – майстерні з допоміжними будівлями загальною площею 65,9кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
       Частка у праві спільної часткової власності набута позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів 27.09.2012 р.
       Право спільної часткової власності позивача (1/2 частка) зареєстровано за номером 292398 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 15.02.2013 р. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 18047921212.
       19 грудня 2016 р. відбулися оспорювані позивачем електронні торги (Протокол № НОМЕР_2 ), організатором яких виступив ДП «СЕТАМ», на які виставлено лот № НОМЕР_1 – будівля майстерні з допоміжними спорудами літ. «В» загальною площею 65,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Продавець – Виноградівський РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області.
       Встановлено, що Лот № НОМЕР_1 виставлено ДП «СЕТАМ» на електронні торги за заявою Виноградівського РВ ДВС про реалізацію арештованого майна від 25.11.2016 р., згідно зі змістом якої майно боржника арештоване в рамках зведеного виконавчого провадження №52834067, де боржником виступає ОСОБА_3 . Арешт на майно боржника ОСОБА_3 накладено постановами державного виконавця від 10.09.2013 р. і 10.04.2015 р.
       Належність лота №185456 боржнику ОСОБА_3 визначена державним виконавцем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 07.07.2009 р. Виноградівською міською радою на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради від 24.06.2009 р. №211.
       За результатами проведення електронних торгів державний виконавець Виноградівського РВ ДВС Гульпа І.І. 15.03.2017 р. склав акт, за змістом якого електронні торги з реалізації лота № НОМЕР_1 відбулися із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», переможцем електронних торгів визнано ТОВ «Золотий колосок ЛТД». Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує перехід права власності на лот до переможця торгів (т.1 а.с.64-65).
       На підставі документів, що містяться у матеріалах ЗВП 52834067, що узгоджується зі змістом інших документальних доказів у справі та із обставинами, повідомленими позивачем, суд встановив, що 10 вересня 2013 р. державним виконавцем Гульпа І.І. було винесено постанову про арешт всього майна ОСОБА_3 за ВП №39722279. 22 квітня 2016 р. складено акт опису і арешту майна, до складу якого також увійшла будівля майстерні з допоміжними спорудами загальною площею 65,9 кв.м., АДРЕСА_1 (т.1 а.с.142-143).
       25.11.2016 р. державний виконавець звернувся до Закарпатської філії ДП «СЕТАМ» із заявою про реалізацію арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_3 – будівлі майстерні з допоміжними спорудами (будівлями) літ. «В», АДРЕСА_1 » загальною площею 65,9 кв.м. (а.с.150-151)
       29 березня 2019 р. постановою про перевірку виконавчого провадження начальника Виноградівського РВ ДВС Феделеш В.І., за наслідками перевірки ЗВП АСВП №52834067 - скасовано акт про проведені прилюдні торги від 15.03.2017 р., складений на підставі протоколу проведення прилюдних торгів від 19.12.2016 р. за №221451 організатором торгів ДП «СЕТАМ», у Ѕ частині майстерні з допоміжними спорудами площею 65,9 кв.м., АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності громадянину ОСОБА_4 . Скасовано акт опису й арешту майна від 22.04.2016 р., постанову про призначення експерта, заяву на реалізацію арештованого майна від 25.11.2016 р., - усі в Ѕ частині майстерні з допоміжними спорудами площею 65,9 кв.м., АДРЕСА_1 (а.с.160-163).
       За результатами перевірки начальник Виноградівського РВ ДВС констатував, що в процесі виконання судових рішень про стягнення заборгованостей із ОСОБА_3 допущено порушення порядку накладення арешту на майно, оскільки частка у праві власності на дане майно належить ОСОБА_2 .
       Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що арешт на об`єкт нерухомого майна – майстерню з допоміжними будівлями по АДРЕСА_1 – накладено незаконно, оскільки це відбулося з порушенням встановленого законом порядку.
       Неоспореною обставинолю є те, що позивачеві належить Ѕ частини нерухомого майна, яке було продано на електронних торгах, і останній не є боржником у виконавчому провадженні, відтак у Виноградівського РВ ДВС не було жодних законних підстав для накладення арешту на спірне майно в цілій частині, а у ДП «СЕТАМ» не було підстав для реалізації нерухомого майна в тій частині, яка не належала боржнику.
       Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання недійсними електронних торгів, проведених із реалізації арештованого нерухомого майна - будівлі майстерні з допоміжними спорудами загальною площею 65,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у цілій частині.
       Як видно з матеріалів справи, право власності на нерухоме майно – майстерню з допоміжними будівлями по АДРЕСА_1 у цілій частині за ОСОБА_3 було зареєстровано 24.06.2009 р. (т.1 а.с.52), право власності за ОСОБА_5 Ѕ частині на це майно було зареєстроване 15.02.2013 р. (т.1 а.с.13), заява на реалізацію цього майна до ДП «СЕТАМ» надійшла 25.11.2016 р. (т.1 а.с.193-196), протокол проведення електронних торгів датований 19.12.2016 р.
       Отже, в цьому випадку достеменно встановлено порушення прав та законних інтересів позивача.
       Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність є різновидом права власності, що ускладнена множинністю суб`єктів. Крім того, специфіка правовідносин спільної власності полягає в єдності об`єкта права власності відносно зазначеної множинності суб`єктів такого права.
       Згідно зі ст.177 ЦК України частка у праві спільної власності є об`єктом цивільних прав.
       Так, положеннями ч.1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
       Із урахуванням цього правовий режим спільної власності може передбачати визначення часток кожного із співвласників у праві спільної власності (спільна часткова) або відсутність такого визначення у праві спільної власності (спільна сумісна). Згідно з наведеним критерієм спільна власність поділяється на спільну часткову і спільну сумісну.
       За змістом статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
       Відповідно до положень частини другої статі 366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.
       Правовий аналіз положень статей дає підстави для висновку, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.
       Таким чином, Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 15 січня 2020 р. у справі № 367/6231/16-ц, дійшла висновку, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об?єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
       У спірних правовідносинах достеменно встановлено порушення прав та законних інтересів позивача. Ця обставина є неоспореною і визнається сторонами спірних правовідносин. 
       Однак, порушення прав позивача доведено належними та допустимими доказами лише в Ѕ частині нерухомого майна – майстерні з допоміжними будівлями по АДРЕСА_1 , відтак протокол і акт про проведенні електронні торги належить скасувати саме в цій частині, а не в цілому.
       Суд першої інстанції не звернув уваги на ці обставини, що призвело до не зовсім правильного вирішення спору.
       Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати в частині, як суперечне положенням ст. 263 ЦПК України.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1,4, ст.ст.381, 382, 383, 384 ЦПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий колосок ЛТД» задовольнити.                                                         2.Рішення Виноградівського районного суду від 20 листопада 2019 року про визнання дійсними торгів, проведених із реалізації арештованого нерухомого майна – будівлі майстерні з допоміжними спорудами загальною площею 65,9 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 лот № НОМЕР_1 , результати яких оформлені протоколом №221451 від 19.12.2016 р., і скасування акту про проведенні електронні торги у виконавчому провадженні № 562540 від 19.03.2017 р. – скасувати в частині Ѕ вказаного майна, власником якої є ОСОБА_2 .                 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 12 червня 2020 р.
Судді: