УХВАЛА
 
03 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 308/1992/16-ц
провадження № 61- 4608 ск 20 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),                Журавель В. І., Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Мигальчич Людмили Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2019 року про розподіл судових витрат та на постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,
 
ВСТАНОВИВ :
 
06 березня 2020 року адвокат Мигальчич Л. А. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення в частині розподілу судових витрат.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У касаційній скарзі адвокат Мигальчич Л. А. просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду з передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому  рішенні  застосував  норму  права   без урахування  висновку  щодо 
застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Згідно з частиною першою статті 392 ЦПК України в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У касаційній скарзі адвокатом Мигальчич Л. А. зазначено постанови Верховного Суду, в яких викладено висновок про застосування норми права в подібних правовідносинах та які не були враховані в рішенні суду першої інстанції та в постанові апеляційного суду.
 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана на зазначені судові рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження в даній справі.
 
Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справу № 308/1992/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк до 03 травня 2020 року, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                   В. І. Журавель
 
                                                                                                                   Є. В. Краснощоков