ПОСТАНОВА
Іменем України

04 травня 2020 року 

м. Київ
справа №816/1331/17
адміністративне провадження №К/9901/44447/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:     
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року (суддя Сич С.С.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 15 листопада 2017 року (колегія у складі суддів Яковенка М.М., Лях О.П., Старосуда М.І.)
у справі № 816/1331/17
за позовом ОСОБА_1     
до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.           10.08.2017 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.
2.          Позивач просила суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 18.07.2017 № 10335/6-17, щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8035 га, як члену ФГ "Бочко", із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5322080400:00:001:1797;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.07.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8033 га, як члену ФГ "Бочко", із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5322080400:00:001:1797.
3.          Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду 15.11.2017, в задоволенні позову відмовлено.
4.           11.12.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 . Просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
5.           12.12.2017 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження.
6.           09.01.2017 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли заперечення на касаційну скаргу.
7.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано на розгляд до Верховного Суду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2016 №    4123-СГ надано ОСОБА_1 - члену ФГ "Бочко" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) в розмірі 3,26 умовних кадастрових гектар у власність земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за межами населених пунктів. 
Пунктами 2, 3 зазначеного наказу передбачено для ОСОБА_1 протягом року забезпечити розробку та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, подати погоджений проект землеустрою до Головного управління для затвердження. У разі невиконання вимог пункту 2 вважати наказ таким, що втратив чинність.
9.          Відповідно до заяви від 25.11.2016 ОСОБА_2 дав згоду на вилучення частини земельної ділянки площею 4,8033 га, переданої йому на підставі договору оренди землі від 12.09.2011 № 574 (зареєстрований 28.12.2011 за № 5322000004000155 ), на користь ОСОБА_1 
10.          На замовлення ОСОБА_1 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель ФГ "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передачу у власність ОСОБА_1 як члену ФГ "Бочко", відведену земельну ділянку площею 4,8033 га. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5322080400:00:001:1797.
11.          За результатами розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом від 15.11.2016, від 01.02,2017, від 31.03.2017, від 31.05.2017 відмовляло в затвердженні зазначеного проекту.
12.          Востаннє, заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою надійшла до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04.07.2017.    
13.          За результатами розгляду заяви Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області листом від 18.07.2017 № 10335/6-17 повідомило ОСОБА_1 , що проектом землеустрою передбачено відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель, яка надана в оренду ОСОБА_2 згідно з договором оренди землі від 12.09.2011 № 574 (зареєстрований у відділі Держкомзему у Козельщинському районі Полтавської області 28.12.2011 за № 5322000004000155). Посилаючись на ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, зазначено, що право користування ОСОБА_2 даною земельною ділянкою не припинено. Крім того, зазначено, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2016 № 4123-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, втратив чинність.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що відмова про затвердження проекту землеустрою є протиправною, оскільки відповідач п`ять разів відмовляв у затвердженні проекту, незважаючи на те, що до проекту було надано всі необхідні документи. До проекту долучалась також нотаріально завірена заява ОСОБА_2 про його добровільну відмову від користування наданою йому в оренду земельної ділянки з метою її відведення в користування ОСОБА_1 . Крім того, відповідач зробив неправильний висновок, що наказ від 16.06.2016 про надання ОСОБА_1 - члену ФГ "Бочко" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю), втратив чинність через один рік. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про землеустрій" термін дії такого рішення є необмеженим.
15.          Відповідач проти позову заперечував. Вважає, що проект землеустрою не підлягав затвердженню, оскільки передбачає відведення земельної ділянки за рахунок земель, які надано в оренду ОСОБА_2 згідно з договором оренди землі від 12.09.2011. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України право користування ОСОБА_2 цією земельною ділянкою не припинено у встановленому порядку. Крім того, термін дії наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2016 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою становив один рік і втратив чинність.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що земельна ділянка площею 4,8033 га, кадастровий номер 5322080400:00:001:1797, яку ОСОБА_1 просила передати їй у власність, як члену ФГ "Бочко", входить до складу земельної ділянки, яка перебуває в оренді ОСОБА_2 . Право оренди земельної ділянки виникло з моменту державної реєстрації договору та є дійсним. Цей договір оренди землі № 574 від 12.09.2011 станом на час розгляду даної справи не розірвано.
17.          Встановлення відповідачем строку дії наказу про надання дозволу на розроблення документації землеустрою суперечить статті 22 Закону України "Про землеустрій".

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що суди взагалі не оцінювали того, що право користування ОСОБА_2 було припинено у встановлено порядку шляхом подання заяви про згоду на вилучення земельної ділянки. При поданні на затвердження проекту землеустрою від заявника вимагається лише надати письмову згоду землекористувача про добровільну відмову від подальшого права користування земельною ділянкою. Всі наступні дії щодо припинення договору оренди покладаються на орендодавця. Саме відповідач повинен був вчинити дії щодо припинення дії договору оренди.
19.          Посилання в судових рішеннях на Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" про те, що право оренди ОСОБА_2 є чинним, взагалі не стосується предмету спору. Суди не з`ясовували підстав припинення договору оренди.
20.          У відзиві на касаційну скаргу відповідач посилався фактично на ті самі доводи, якими заперечував проти позову, а саме на те, що до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не надходила заява про припинення права оренди. 

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.
22.          Предметом спору є правомірність відмови щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зважаючи на те, що земельна ділянка, яку позивач просила передати їй у власність як члену ФГ "Бочко", входить до складу земельної ділянки, яка перебуває в оренді ОСОБА_2 . 
23.          Відмовляючи в позові, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що право оренди ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою не припинено у встановленому законом порядку, тому ділянка не може бути відведена ОСОБА_1 , а відмова щодо затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки з цих підстав є правомірною. 
24.          Верховний Суд з такими висновками погоджується зважаючи на наступне.
25.          Частиною 13 статті 123 та частиною 6 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
26.          Відповідно до ст. 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом) та письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду.
27.          Рішення про затвердження проекту, як один з етапів процедури відведення земельної ділянки, є одночасно рішенням про передачу зазначеної земельної ділянку у власність чи у користування.
28.          Водночас, згідно з статтею 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
29.          Аналіз ст. 186-1 ЗК України, ст. 50 Закону України "Про землеустрій" у взаємозв`язку з ст. 116 ЗК України, свідчить, що письмова згоду землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально є лише необхідною частиною документації, що включається до проекту землеустрою. Проте передачі у власність чи користування підлягають земельні ділянки, що не обтяжені іншими речовими правами на неї, тобто є вільними. 
30.          Відтак, у даній справі безпідставними є доводи скаржника про те, що нею було надано всі необхідні документи для затвердження проекту землеустрою, тому причин для не затвердження проекту землеустрою, і як наслідок, передачі їй цієї ділянки немає. 
31.          Виходячи з цього, суди попередніх інстанцій правильно поклали в основу судових рішень мотиви, які стосуються припинення договору оренди у встановленому законом порядку.
32.          З матеріалів справи вбачається, що спірним проектом землеустрою передбачено відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель, яка в свою чергу перебуває в оренді ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 12.09.2011 №574 (зареєстрований у відділі Держкомзему у Козельщинському районі Полтавської області 28.12.2011 за № 5322000004000155 ). ОСОБА_2 є головою ФГ "Бочко", а позивач ОСОБА_1 є членом цього фермерського господарства.
33.          Відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 12.09.2011, цей договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
34.          Згідно з нотаріально завіреною заявою 25.11.2016, ОСОБА_2 дав згоду на вилучення частини земельної ділянки площею 4,8033 га, переданої йому на підставі договору оренди землі від 12.09.2011 № 574 (зареєстрований 28.12.2011 за № 5322000004000155 ), на користь ОСОБА_1 . 
35.          З матеріалів справи вбачається, що незважаючи на зазначену заяву, орендодавець договір оренди від 12.09.2011 не розірвав, право користування земельною ділянкою не припинив, орган державної реєстрації про таке припинення не повідомляв. Водночас, неприйняття міською радою рішення про припинення права користування земельною ділянкою може порушувати тільки право орендаря ОСОБА_2 на добровільну відмову від договору (постанова Касаційного господарського суду постанова від 12.04.2018 у справі №904/7057/17). Проте позивач ОСОБА_1 не є орендарем, тому її права цим не порушено. 
36.          Стаття 31 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. 
37.          Аналогічні підстави припинення передбачені договором оренди від 12.09.2011.
38.          Відповідно до пункту "а" ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.
39.          Відповідно до ч. 4 ст.142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
40.          Згідно частини 2 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. 
41.          Таким чином, припинення права користування орендованою земельною ділянкою не настає автоматично в силу добровільної відмови від права користування земельною ділянкою. Добровільна відмова є лише підставою для розірвання договору оренди та прийняття власником рішення про припинення права користування земельною ділянкою.
42.          У той же час, колегія суддів виходить з того, що предметом даного спору не є вирішення спору про припинення права оренди спірною земельною ділянкою. Об`єктом захисту прав ОСОБА_1 є лише її право на отримання погодження поданого нею проекту землеустрою. 
43.          Відповідно до чинного Закону України «Про оренду землі» державній реєстрації відповідно до закону підлягає право оренди земельної ділянки. Договір оренди землі № 574 від 12.09.2011 зареєстрований у відділі Дерзкомзему у Козельщинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2011 за № 532200004000155 . Отже, право оренди земельної ділянки ОСОБА_2 є дійсним.
44.          Враховуючи наведене, суди правильно встановити, що договір оренди не розірвано, частина ділянки, яку хотіла отримати позивач не є вільною, тому відповідач правомірно не погодив проект землеустрою. 
45.          Верховний Суд підтверджує, що суд першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
46.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
47.          Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 341, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                               О.П. Стародуб