Ухвала
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 182/2037/17
провадження № 61-423св20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , 
третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради,
вирішуючи заяву  ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_3 , про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2020 року про зупинення виконання заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23  листопада 2017 року та клопотання про долучення доказів у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про відібрання малолітньої дитини та визначення постійного місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2020 року частково задоволено клопотання ОСОБА_2 та зупинено виконання заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
У березні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду з заявою про виправлення описки у вказаній ухвалі.
Статтею 269 ЦПК України передбачено виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні. Згідно вимог частини першої цієї статті суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Враховуючи, що клопотання про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2020 року не містить посилання на обставини, які вказують на наявність описки, а зводяться до незгоди заявника з мотивуванням судового рішення, а також з мотивами рішень судів попередніх інстанцій, у задоволенні цього клопотання належить відмовити через його необґрунтованість. 
18 березня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 надіслала засобами електронної пошти до Верховного Суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи № 182/2037/17.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
З наведеного убачається, що Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанції, що виключає можливість вирішення процесуального питання про долучення доказів до матеріалів справи на стадії касаційного перегляду, оскільки суд касаційної інстанції нових доказів не досліджує та фактичних обставин не встановлює, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити, а надіслане ОСОБА_1 клопотання разом із додатками підлягає поверненню.
Керуючись статтями 269, 400 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої її представником ОСОБА_3 , про виправлення описки в ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2020 року відмовити.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , поданого її представником ОСОБА_3 , про долучення доказів до матеріалів справи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про відібрання малолітньої дитини та визначення постійного місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від  23 листопада 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року відмовити.
Повернути надіслане ОСОБА_1 через її представника ОСОБА_3 клопотання про долучення доказів до матеріалів справи разом з додатками особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                               В. І. Крат
 
Судді                                                                                                 Н. О. Антоненко
        
  В. І. Журавель 
 
  Є. В. Краснощоков
                                                                                                            
                                                                                                     М. М. Русинчук