ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

18 травня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №578/1903/19 
Номер провадження 22-ц/816/1152/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Миропільська об`єднана територіальна громада Краснопільського району Сумської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородський Віталій Васильович,
особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Петрищева Олександра Олександровича
на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2020 року в складі судді Басової В.І., ухвалене в смт. Краснопілля, повний текст якого складено 19 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який 08 січня 2020 року уточнив (а.с. 35-39) та просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальної площі 61,4 кв. м, житлової площі 41,5 кв. м, що складається з житлового будинку літ «А-1», прибудови літ «а» та тамбуру літ «а1» І площею 3,6 кв. м, веранди II, площею 11,5 кв. м, кухні 1, площею 4,8 кв. м, житлової кімнати 2, площею 12,6 кв. м, житлової кімнати 3, площею 6,4 кв. м, житлової кімнати 4, площею 22,5 кв. м. З надвірними та господарчими будівлями: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб п\г, вбиральня «Д» та огорожі «1-2» та на земельні ділянки, загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок  АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0.205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га, за зазначеною вище адресою та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерно-пайового товариства закритого типу «Зоря» Краснопільського району Сумської області, розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя  ОСОБА_3  склав заповіт відповідно до якого все своє майно заповідав брату позивача ОСОБА_4 , який спадщину за заповітом після смерті батька не прийняв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька. Cпадщину прийняв відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, шляхом управління спадковим майном та на частину спадкового майна оформив право власності. Інші спадкоємці відсутні, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на земельні ділянки, загальною площею 0,235 позивач не може, оскільки за життя батько не оформив права власності на будинок та не отримав державні акти на земельні ділянки. Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно.
Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволений.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 61,4 кв. м, житловою площею 41,5 кв. м, що складається з житлового будинку літ «А-1», прибудови літ «а», та тамбуру літ «а1» І площею 3,6 кв. м, веранди II, площею 11,5 кв. м, кухні 1, площею 4,8 кв. м, житлової кімнати 2, площею 12,6 кв. м, житлової кімнати 3, площею 6,4 кв. м, житлової кімнати 4, площею 22,5 кв. м, з надвірними та господарчими будівлями: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб п\г, вбиральня «Д» та огорожі «1-2» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 1536 грн 80 коп. судового збору.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Петрищев О.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що апелянт ОСОБА_2 не брав участі у розгляді даної справи. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений не був.
Вказує, що він є сином померлого спадкодавця першої черги - ОСОБА_1 та є спадкоємцем за правом представлення. Не залежно від використання норми права, визначення спадкоємця за заповітом або за законом, права ОСОБА_2 на спірне майно (його частину) є беззаперечними.
22 квітня 2020 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Петрищева О.О. надійшли додаткові обґрунтування до апеляційної скарги, в яких зазначається, що на момент смерті батька - ОСОБА_3. ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_2 не проживав. Фактично разом із спадкодавцем проживав його син - ОСОБА_4 , який на день смерті ОСОБА_3 мешкав разом із ним та здійснював управління господарством (технічні, будівельні та сільськогосподарські роботи), що підтверджується довідкою Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 14 квітня 2020 року № 13902/29-1. Факт проживання ОСОБА_4 разом зі своїм батьком ОСОБА_3 до дня його смерті, здійснення за ним догляду, проведення технічних, будівельних та сільськогосподарських робіт по домогосподарству також підтверджується актом комісії старости Миропільської сільської ради ОСОБА_5 та сусідами ОСОБА_3 , складеного 14 квітня 2020 року. Отже, після смерті батька - ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину його син - ОСОБА_4 , шляхом проживання в будинку та здійснення управління спадковим майном. Останній склав заповіт на ім`я ОСОБА_2 . Апелянт також подав заяву до нотаріуса і бажає успадкувати спірне майно.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Казміренко Л.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2020 року - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , його представника -адвоката Петрищева О.О., представника ОСОБА_1 - адвоката Казміренко Л.О., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок в АДРЕСА_1 ; земельні ділянки, загальною площею 0,235 га: для ведення особистого селянського господарства 0,205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га за зазначеною вище адресою та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності акціонерно - пайового товариства закритого типу «Зоря» Краснопільського району Сумської області, розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.
За життя  ОСОБА_3  склав заповіт за яким все своє майно заповідав  ОСОБА_4  (а.с. 49) 
ІНФОРМАЦІЯ_2   ОСОБА_4 помер (а.с. 22). Спадщину за заповітом після смерті батька не прийняв.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що позивач є спадкоємцем за законом на зазначене майно померлого батька ОСОБА_3 .
Спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, шляхом розпорядження спадковим майном після смерті батька  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на частину спадкового майна отримав у приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 22 травня 2019 року свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельного паю (а.с. 23-24).
Інших спадкоємців після його смерті ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає.
Але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 позивач не може, тому що відповідно до довідки ДП «Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Кровненської сільської ради від 11 листопада 2019 року за № 875-1-11/19 інвентаризаційна справа за даною адресою станом на 29 грудня 2012 року відсутня (а.с. 13).
Постановою приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 02 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок (а.с. 25).
З матеріалів справи вбачається, що спадкове домоволодіння складається з житлового будинку літ «А-1», прибудови літ «а» та тамбуру літ «а1» І площею 3,6 кв. м, веранди II, площею 11,5 кв. м, кухні 1, площею 4,8 кв. м, житлової кімнати 2, площею 12,6 кв. м, житлової кімнати 3, площею 6,4 кв. м, житлової кімнати 4, площею 22,5 кв. м з надвірними та господарчими будівлями: сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб п\г, вбиральня «Д» та огорожі «1-2» (а.с. 14-17).
Факт належності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 підтверджується довідкою виконкому Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 09 грудня 2019 року № 501-02-29/1, згідно якої домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно погосподарської книги сільської ради значиться за ОСОБА_3 , до дня його смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі погосподарського обліку за 1986-1999 р.р.; фотокопіями погосподарської книги, де власником домогосподарства за даною адресою значиться батько позивача ОСОБА_3 (а.с. 9, 10-12).
Рішенням виконавчого комітету Запсільської сільської ради Краснопільського району № 40 від 24 листопада 1993 року земельна ділянка, загальною площею 0,335 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана в приватну власність ОСОБА_3 . За заявою ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету № 14 від 17 лютого 1999 року було вилучено земельну ділянку, площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, таким чином на праві власності ОСОБА_3 згідно земельно - кадастрової документації рахується земельна ділянка, загальною площею 0,235 га, в тому числі для ведення особистого селянського господарства 0,205 га та для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,03 га. Державні акти на дані земельні ділянку не видавались (а.с. 21).
Вартість спадкового майна згідно Звіту про оцінку майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРЕСТЕЙ» станом на 09 грудня 2019 року становить 24560 грн (а.с. 26).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3  та визнаючи за ним право власності на житловий будинок та право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, шляхом розпорядження спадковим майном після смерті батька  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на частину спадкового майна отримав у приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 22 травня 2019 року свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельного паю. Інших спадкоємців після його смерті ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає, а тому позивач, як спадкоємець за законом, має право на вказане майно в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в особі свого представника - адвоката Петрищева О.О., тобто особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та законні інтереси, звертаючись з апеляційною скаргою вказав на ті обставини, що ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі № 578/1747/19 за позовом ОСОБА_2 до Миропільської об`єднаної територіальної громади Краснопільського району, третя особа - приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородський Віталій Васильович про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 09 січня 2020 року було відкрито провадження по справі № 578/1903/19 за позовом ОСОБА_1 до Миропільської об`єднаної територіальної громади Краснопільського району, третя особа - приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородський Віталій Васильович про визнання права право власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Тобто, на момент звернення до суду ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування вже існував спір між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.
Вказані обставини підтверджуються ухвалами Краснопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2019 року та від 09 січня 2020 року, відповідно, по цивільним справам за № 578/1747/19, № 578/1903/19 (а.с. 40, 120).
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 липня 1999 року, серії НОМЕР_1 , видане виконкомом Запсільської сільської ради Краснопільського району Сумської області (а.с. 19).
Все своє майно ОСОБА_3 заповідав своєму сину - ОСОБА_4 , що підтверджується заповітом від 07 травня 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Запсільської сільської ради Скакодуб В.О., зареєстрованого в реєсті за № 18 (а.с. 49).
Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не зареєстрував за собою право власності на майно, яке йому залишилось у спадок. Фактично до спадкового майна належали: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , побудований ще у 1970 році та земельна ділянка, площею 0,29 га надана сільрадою для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування житлового будинку.
Саме ОСОБА_4 і прийняв спадщину від свого батька, шляхом проживання в будинку та управлінням ним.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_3 , на день його смерті, а також і в подальшому з ним мешкав його син - ОСОБА_4 , що підтверджується наступними документами:
довідкою Запсільської сільської ради від 19 березня 2014 року № 151 в якій зазначено, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 125);
довідкою виконавчого комітету Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 11 жовтня 2018 року № 589-02/29-1 в якій зазначено, що громадянин ОСОБА_4 , 1954 року народження, після смерті батька - громадянина ОСОБА_3 фактично користується (проживає) житловим будинком, що належав померлому ОСОБА_3 та розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 128);
довідкою виконавчого комітету Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 26 березня 2019 року № 318/02-29 в якій зазначено, що громадянин ОСОБА_4 був зареєстрований в житловому будинку один. Заповіти від імені ОСОБА_4 були посвідченні виконкомом Запсільської сільської ради Краснопільського району Сумської області та виконкомом Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області, які не змінювалися і не відмінялися (а.с. 127);
довідкою виконавчого комітету Миропільської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 16 липня 2019 року № 305-02/29-1 в якій зазначено, що громадянину ОСОБА_4 рішенням виконкому Запсільської сільської ради № 40 від 24 листопада 1993 року було передано в приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,29 га в тому числі для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,26 га та для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 126).
Також вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своїм батьком - ОСОБА_3 не проживав, з 19 вересня 1997 року фактично проживав та був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту, наявного у матеріалах справи та після смерті батька не володів та не здійснював управління його майном (а.с. 7).
Отже, спадщину після смерті батька ОСОБА_3 фактично прийняв його син - ОСОБА_4 , шляхом управління майном, проживання та володіння ним.
З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2018 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_2 , яка доводиться матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 129).
Також вбачається, що апелянт ОСОБА_2 здійснював догляд за ОСОБА_4 , як за особою, яка потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою з управління соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області № 509 від 02 жовтня 2019 року (а.с. 136).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09 січня 2019 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 131).
В свою чергу, ОСОБА_4 16 березня 2018 року на ім`я ОСОБА_2 було складено заповіт, в якому ОСОБА_4 розпорядився на випадок своєї смерті заповісти все своє майно племіннику - ОСОБА_2 . Зазначений заповіт було складено секретарем Миропільської сільської ради Кулик М.О. та зареєстровано в реєстрі за № 119 (а.с. 130).
Після смерті ОСОБА_4 , 13 березня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 132).
З аналогічною заявою до приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. звернувся і ОСОБА_1 , вказавши в заяві відомості про іншого спадкоємця - ОСОБА_2 (а.с. 135).
В задоволенні вказаної вище заяви ОСОБА_2 було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 жовтня 2019 року.
У рішенні суду першої інстанції було зазначено, що спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме відповідно до cт. 549 ЦК УPCP, 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, шляхом розпорядження спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на частину спадкового майна отримав у приватного нотаріуса Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородського В.В. 22 травня 2019 року свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельного паю. Інших спадкоємців після його смерті ні за законом, ні за заповітом, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, немає.
Проте, такі висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам у справі та прямо суперечать нормам ЦК УРСР 1963 року та нормам ЦК України.
Як зазначалось вище, право на спірний будинок та земельну ділянку мав ОСОБА_3 , який заповідав своєму сину - ОСОБА_4 все належне майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що по закону буде мати право.
В свою чергу, ОСОБА_4 за життя не зміг оформити право на земельну ділянку та будинок в зв`язку зі смертю, проте, склав заповіт на свого племінника - ОСОБА_2 , зробивши в ньому таке розпорядження: «що все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати за законом чи заповітом і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_2 ». Заповіт ОСОБА_4 склав 16 березня 2018 року, тобто в період дії ЦК України, а не ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.
В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 від ОСОБА_4 перейшло до ОСОБА_2 , а не до позивача ОСОБА_1 .
Стосовно застосування місцевим судом норм ст. 529 ЦК УРСР 1963 року до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.
З урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, до вимог про визнання права на майно в порядку спадкування за законом мають застосовуватися положення ЦК УРСР 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.
Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно до ч. 2 статті 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Аналогічна норма міститься й в ч. 1 ст. 1266 ЦК України.
Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем.
Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.
Спадкування за правом представлення є різновидом спадкового правонаступництва та не залежить від спадкового правонаступництва між комморієнтами, оскільки спадкоємець, який помирає одночасно зі спадкодавцем, не спадкує його майно, але діти цього спадкоємця (внуки спадкодавця) за правом представлення виступають як безпосередні та самостійні спадкоємці майна спадкодавця, а не як спадкоємці тих осіб, яких вони представляють.
Під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.
Померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , які є спадкоємцями першої черги.
ОСОБА_1 помер раніше за свого батька ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апелянт ОСОБА_2 є сином померлого спадкоємця першої черги - ОСОБА_1 та є спадкоємцем за правом представлення.
Отже, не залежно від використання норми права, визначення спадкоємця за заповітом або за законом, права ОСОБА_2 на спірне майно (його частину) є беззаперечними.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не з`ясував фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив чи є інші спадкоємці після померлого ОСОБА_3 або особи, які вчинили будь-які дії для прийняття спадщини та дійшов передчасного висновку про обґрунтованість позову.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково ухвалив рішення про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на житловий будинок та на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залучивши у справі апелянта ОСОБА_2 , що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Вищенаведені обставини свідчать, що існує спір щодо спадкового майна між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і такий спір повинен вирішуватися за участю ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції, приймаючи вказане рішення, неповно встановив обставини справи, не з`ясував коло усіх спадкоємців, у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Як передбачено п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Виходячи з повноважень апеляційного суду, визначених ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та прийняти по даній справі нову постанову про відмову в задоволенні позову.
За наведених обставин, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює перерозподіл судових витрат.
Таким чином, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1152 грн. 60 коп. (24560 грн - вартість житлового будинку + 40000 грн - земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для обслуговування житлового будинку, що в загальній сумі складає 64560 грн х 1% = 645 грн 60 коп., що є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому розрахунок судових витрат слідуючий: 1921 х 0,4 х 150 % = 1152 грн 60 коп.).
Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Петрищева О.О. про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн задоволенню не підлягає, оскільки останні не надали апеляційному суду фінансовий документ про сплату даних коштів ОСОБА_2 , обґрунтований, детальний розрахунок вартості наданої правничої допомоги, акт виконаних робіт.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Петрищева Олександра Олександровича задовольнити.
Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до Миропільської об`єднаної територіальної громади Краснопільського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Краснопільського районного нотаріального округу Сумської області Вангородський Віталій Васильович про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 1152 грн 60 коп. судового збору за апеляційний перегляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий -                                                                 В.І. Криворотенко
Судді:                                                                         О.Ю. Кононенко
С.С. Ткачук