УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/25096/19
Провадження № 22-ц/4820/1092/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про заміну сторони виконавчого провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (далі – ТОВ «Нью Файненс Сервіс») звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
ТОВ «Нью Файненс Сервіс» зазначило, що 6 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис №764 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» (далі – ТОВ «ФК «Рантьє») заборгованість за кредитним договором №Р22.981.73396 від 26 грудня 2013 року. На підставі цього виконавчого напису Хмельницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження №52576350 про стягнення з ОСОБА_1 51 426 грн 05 коп. боргу. 28 лютого 2017 року між ТОВ «ФК «Рантьє» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» (далі – ТОВ «ФК «Серет»), яке у подальшому змінило свою назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого заявником набуто право вимоги за вищевказаним кредитним договором.
За таких обставин ТОВ «Нью Файненс Сервіс» просило суд замінити стягувача у виконавчому провадженні №52576350 з ТОВ «ФК «Рантьє» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2020 року заяву ТОВ «Нью Файненс Сервіс» залишено без задоволення.
Суд першої інстанції виходив з того, що зміна назви ТОВ «ФК «Серет» на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не доведено, внаслідок чого підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Нью Файненс Сервіс» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи підтверджують перехід до заявника прав та обов`язків стягувача у виконавчому провадженні. Разом із тим, суд не врахував норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви ТОВ «Нью Файненс Сервіс».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТОВ «ФК «Рантьє»,  ОСОБА_1  і Хмельницький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

6 вересня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис (зареєстрований у реєстрі за №764) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Рантьє» заборгованість за кредитним договором №Р22.981.73396 від 26 грудня 2013 року у розмірі: 31 465 грн 25 коп. тіла кредиту, 18 660 грн 80 коп. процентів і комісії, 1 300 грн плати за вчинення виконавчого напису, - а всього 51 426 грн 05 коп.
На підставі цього виконавчого напису Хмельницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження №52576350.
28 лютого 2017 року між ТОВ «ФК «Рантьє» і ТОВ «ФК «Серет» укладено договір факторингу №28/02-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Серет» набуло право вимоги за кредитним договором №Р22.981.73396 від 26 грудня 2013 року.
Згідно п. 1.1 статуту ТОВ «Нью Файненс Сервіс» це товариство утворилося внаслідок зміни назви ТОВ «ФК «Серет».

а) щодо заміни сторони виконавчого провадження

Застосовані норми права

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VІІІ) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. 
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Частино 5 цієї статті визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
В силу ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції 

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права чи обов`язку в матеріальних правовідносинах. Процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу й у будь-якому виді провадження. 
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
За своєю правовою природою заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на стадії примусового виконання рішень.
З матеріалів справи вбачається, що за договором факторингу від 28 лютого 2017 року ТОВ «ФК «Рантьє» відступило ТОВ «ФК «Серет», яке у подальшому змінило свою назву на ТОВ «Нью Файненс Сервіс», право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р22.981.73396 від 26 грудня 2013 року.
Отже, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого до ТОВ «Нью Файненс Сервіс» перейшли права та обов`язки стягувача у виконавчому провадженні.
Висновок суду про недоведеність правонаступництва ТОВ «Нью Файненс Сервіс» не відповідає фактичним обставинам справи.

б) щодо юрисдикції справи

Застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Leo Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
В силу ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За змістом ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Як передбачено ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Із положень ч. 2 ст. 74 Закону №1404-VІІІ слідує, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції 

Нормами цивільного процесуального законодавства встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства.
Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону №1404-VІІІ та ст. 379 КАС України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року (справа №826/7941/17, провадження №11-1172апп18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані норми чинного законодавства та помилково розглянув справу за заявою ТОВ «Нью Файненс Сервіс» про заміну сторони виконавчого провадження в порядку цивільного судочинства.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні заяви ТОВ «Нью Файненс Сервіс» про заміну сторони виконавчого провадження судом першої інстанції не враховано, що така справа віднесена до адміністративної юрисдикції, а тому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України постановлена судом ухвала підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2020 року про відмову у заміні сторони виконавчого провадження скасувати, а провадження у справі закрити.
Повідомити заявника, що розгляд такої справи віднесено до адміністративної юрисдикції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2020 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Стефанишин С.Л.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 81