ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/18384/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. - головуючого,  Білоуса В.В.,  Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

за участю представників: ТОВ "ПГ Інвест"- директора Сіленка А.М., адвоката  Заворотнюка М.С.; АТ "Альфа Банк" - адвоката Суічмезова Р.В.; ліквідатора УК "Екосорб" -  арбітражного керуючого Ковалко Г.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020
у справі №910/18384/15
за позовом ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ ІНВЕСТ" 
про визнання права власності
в межах справи № 910/18384/15
про банкрутство  Українського консорціуму "Екосорб",-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 порушено провадження у справі № 910/18384/15 про банкрутство Українського консорціуму "Екосорб".

Постановою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі №910/18384/15 Український консорціум "Екосорб" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Ковалко Г.І.

У травні 2019 року ліквідатор УК "Екосорб" арбітражний керуючий Ковалко Г.І. звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "ПГ "Інвест"  про визнання права власності в межах даної справи про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 № 910/18384/15  заяву ТОВ "ПГ ІНВЕСТ" про застосування наслідків спливу позовної давності залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 (суддя Пасько М.В.) задоволено позовну заяву ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І. про визнання права власності в межах справи №910/18384/15. Визнано за Українським консорціумом "Екосорб", як за замовником будівництва, право власності на об`єкти:

- громадський будинок ТП-б/н (будівельний ТП-6), загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485903:02:001:5621, площа земельної ділянки 3,000 га;

- громадський будинок ЗТП-1667, загальною площею 60,8 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 7-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485903:02:001:5623, площа земельної ділянки 5,0852 га;

- громадський будинок ЗТП-1666, загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:004:5624, площа земельної ділянки 2,4695 га;

- громадський будинок ОЗТП-1670, загальною площею 104,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 16-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:004:5626, площа земельної ділянки 6,5418 га;
- громадський будинок ЗТП-1668, загальною площею 57,6 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-В, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області;

- незавершене будівництво (відсоток готовності 9 (дев`ять) житлового будинку № 29 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 3222485900:03:004:5626, площею 6,5418 га;

- незавершене будівництво (відсоток готовності 6 (шість) житлового будинку № 30 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво -Святошинського району Київської області , розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 3222485900:03:004:5625, площею 2,4041 га. 

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що УК "Екосорб" як замовнику, на час укладення Договору про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 23.08.2013, належать на праві власності об`єкти 2-ої черги будівництва, а саме, об`єкти незавершеного будівництва житлових будинків №29, №30 і трансформаторних підстанцій №№1666, 1667, 1668, ТП-б/н (будівельний ТП-6), 1670, а за відсутності при цьому передачі відповідного майна до ТОВ "ПГ Інвест", власником останніх є саме УК "Екосорб" як первісний Орендар земельної ділянки, замовник та гензабудовник Об`єкту містобудування - багатоповерхового житлового комплексу з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення, що розміщуватиметься на земельній ділянці в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області.

Постановою Північного апеляційного господарський суду від 21.01.2020 (колегія суддів: Верховець А.А. - головуючий, Доманська М.Л., Грек Б.М.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі №910/18384/15 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні заяви ліквідатора УК "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. про визнання права власності відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог про визнання за УК "Екосорб" права власності на незавершене будівництво будинків №№ 23, 30, суд апеляційної інстанції виходив з того, що дії, які були вчинені сторонами для виконання умов Договору щодо зміни замовника будівництва, можна дійти висновку, що з 23.08.2013 функції замовника будівництва багатоповерхового житлового комплексу з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення, що має розміщуватись на земельній ділянці загальною площею 21,7980 га розташованої в с. Чайка, перейшли від УК "Екосорб" до ТОВ "ПГ Інвест". 

При цьому, апеляційним судом встановлено, що із наявних матеріалів справи вбачається, що до ТОВ "ПГ Інвест" перейшло право на виконання будівельних робіт не лише І-ї черги будівництва, а й щодо всього житлового комплексу, в тому числі і об`єктів  ІІ-ї черги будівництва (буд. №№29, 30).
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні вимог про визнання за УК "Екосорб" права власності на спірні трансформаторні підстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що згідно архітектурно-планувального завдання №363/05 від 26.12.2005 на проектування об`єктів нового будівництва масиву високоповерхової секційної житлової забудови с. Чайки, забезпечення об`єкту містобудування електричними мережами відноситься до першої черги будівництва; потужності спірних трансформаторних підстанцій розраховані на забудову усього мікрорайону ЖК «Західний» (І та ІІ черги), тобто вони нерозривно пов`язані із житловим комплексом, оскільки повинні забезпечувати Об`єкт містобудування електроенергією. 
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що технічною документацією та Договором про зміну замовника будівництва від 23.08.2013 передбачено, що після введення      Об`єкта містобудування в експлуатацію трансформаторні підстанції підлягають передачі на баланс експлуатуючої організації, за висновком апеляційного суду, віднесення трансформаторних підстанції до ліквідаційної маси банкрута з метою їх подальшої реалізації є недопустимим. 
Крім того, відмовляючи ліквідатору УК "Екосорб" у задоволенні позовних вимог про визнання права власності суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем було обрано невірний спосіб захисту порушених прав, а оскільки ліквідатор УК "Екосорб" Ковалко Г.І. стверджує про порушення прав боржника зі сторони ТОВ "ПГ "Інвест" шляхом неналежного виконання умов договору про заміну замовника будівництва від 23.08.2013, дійшов висновку, що ліквідатор УК "Екосорб" не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зобов`язання ТОВ "ПГ Інвест" виконати умови вказаного договору.

Водночас, встановивши відсутність в даному випадку підстав для захисту прав УК "Екосорб" шляхом визнання за ним права власності на спірні об`єкти, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ліквідатор УК "Екосорб"- арбітражний керуючий Ковалко Г.І. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 у справі №910/18384/15.

Підставами для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Так, зокрема, обґрунтовуючи наявність підстав для залишення в силі ухвали суду першої інстанції про визнання права власності на спірні об`єкти, ліквідатор УК "Екосорб" - арбітражний керуючий Ковалко Г.І. посилається на те, що боржник не передавав ТОВ "ПГ "Інвест" об`єкти незавершеного будівництва №№ 29, 30 та трансформаторні підстанції, на які просить визнати право власності; акт приймання передачі, як того вимагає договір про передачу функцій замовника будівництва від 23.08.2013, підписувався лише щодо будинку №9 по вул. Коцюбинського у с. Чайки

За змістом ч. 3 ст. 331 ЦК України, у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини (власник матеріалів), може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Отже, за твердженням заявника касаційної скарги, норми ЦК України передбачають можливість реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва  за УК "Екосорб" у разі виникнення необхідності їх продажу на підставі відповідного договору.

При цьому, скаржник наголошує, що в даному випадку вимоги про визнання права власності на спірні об`єкти були заявлені УК "Екосорб"  з метою отримання можливості укладення цивільно-правових договорів (купівлі-продажу)  щодо такого майна, тобто можливості набути відповідні цивільні права та обов`язки власника майна, що корелюється з ч. 3 ст. 331 ЦК України.

Ліквідатор УК "Екосорб" - арбітражний керуючий Ковалко Г.І. вважає, що задовольняючи апеляційну скаргу та відмовляючи ліквідатору УК "Екосорб" у задоволенні вимог про визнання права власності на спірні об`єкти, суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що УК "Екосорб" самостійно, без отримання судового рішення, не може зареєструвати за собою право власності, оскільки на даний момент боржник залишився лише власником спірних об`єктів, але не  має оформлених прав на земельні ділянки  під цими об`єктами у зв`язку з їх переданням 23.08.2013 новому забудовнику ТОВ "ПГ "Інвест", яке 29.10.2013 переуклало договір оренди земельної ділянки на себе. Крім того,  чинне законодавство не передбачає укладення договорів оренди земельної ділянки з підприємством-банкрутом.

Разом з тим, заперечуючи висновки суду апеляційної інстанції, заявник  касаційної скарги доводить, що у даній справі наявний спір про право, оскільки безпосередньо ТОВ "ПГ "Інвест" як у суді першої так і апеляційної інстанції заперечував право власності УК "Екосорб" та наполягав на тому, що ТОВ "ПГ "Інвест"  є власником спірного майна, посилаючись на реєстрацію за собою права власності, що підтверджується витягами з відповідного реєстру.  

При цьому, ліквідатор УК "Екосорб" посилається на те, що хоча 26.02.2018 реєстратором проведено скасування права власності ТОВ "ПГ "Інвест" (з підстав закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки), у реєстрі речових прав на нерухоме майно залишились чинними записи про право власності ТОВ "ПГ "Інвест", тобто фактично спірні об`єкти так і залишилися у власності останнього, а відтак, наявний спір про право, який можливо вирішити лише в судовому порядку. 

На думку скаржника, факт укладення договору оренди земельної ділянки не спростовує права власності УК "Екосорб" на об`єкти, розташовані на ній, і крім того, договір оренди спірної земельної ділянки у серпні 2017 року не був продовжений та станом на даний момент така земельна ділянка взагалі не існує, оскільки була поділена на 6 частин. 

Водночас,  ліквідатор УК "Екосорб" - арбітражний керуючий Ковалко Г.І. у касаційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про застосування позовної давності з підстав подання її після закриття підготовчого засідання, а також безпідставно зазначив, що строк позовної давності слід відраховувати  з 02.03.2017 (дати призначення Ковалко Г.І. ліквідатором банкрута).

При цьому, заявник касаційної скарги вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні заяви з підстав її необґрунтованості , оскільки строк позовної давності не пропущено у зв`язку з тим, що підстави для звернення з позовом до суду у УК "Екосорб" могли виникнути виключно з моменту реєстрації спірних об`єктів за ТОВ "ПГ "Інвест" (14.09.2017).

Разом з тим, за твердженням ліквідатора УК "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І.  , такі порушення допущені судом першої інстанції не можуть бути підставою для скасування прийнятої судом ухвали.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги    ліквідатора УК "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. у справі                    № 910/18384/15 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В..,   Білоуса В.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 13.02.2020. 

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2020 касаційну скаргу ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. на постанову  Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 910/18384/15 залишено без руху. 

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/18384/15 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. на постанову  Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №910/18384/15; призначено розгляд справи за касаційною скаргою ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. на 13.05.2020 о 10 год. 15 хв. 

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду   від ліквідатора УК "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. надійшли доповнення до касаційної скарги, у яких скаржник додаткового обґрунтовує свою позицію щодо наявності підстав для визнання за УК "Екосорб" права власності на спірні об`єкти та просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 і залишити в силі ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.08.2019 у справі №910/18384/15.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.05.2020  розгляд справи №910/18384/15 за касаційною скаргою ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 відкладено на 10.06.2020 на 10:00

ТОВ "ПГ Інвест" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з відзивом на касаційну скаргу, в якому просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №910/18384/15 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що заявником касаційної скарги не спростовано обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, який належним чином дослідив усі докази у справі.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення ліквідатора УК "Екосорб"-  арбітражного керуючого Ковалко Г.І., представників ТОВ "ПГ Інвест" та АТ "Альфа Банк", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги (з урахуванням доповнень до неї) та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №8 від 23.09.2004 делеговано Українському Консорціуму "Екосорб" функції замовника по генпроектуванню і генбудівництву в селі Чайки багатоповерхового житлового масиву.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №11 від 10.11.2005 затверджено проект детального плану території масиву високоповерхової секційної житлової забудови в селі Чайки (генпроектувальник та гензабудовник Український Консорціум "Екосорб").

Між Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та Українським Консорціумом "Екосорб" 23.08.2006 укладено Договір оренди земельної ділянки, загальною площею 21, 7980 га, розташованої на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради в межах населеного пункту села Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485903:02:001:0002; земельна ділянка надана в оренду із земель запасу для розміщення багатоповерхового житлового комплексу з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення; строк дії договору - 10 років.

Судами встановлено, що 07.12.2007 Українським консорціумом "Екосорб" отримано дозвіл на виконання будівельних робіт №129/04-03/07 від 07.12.2007 з 2-ої черги будівництва масиву високоповерхової секційної житлової забудови в с. Чайки Києво-Святошинського району (житлові будинки № 29, 30, амбулаторія з відділенням швидкої допомоги); відповідно до проектної документації, затвердженої Українським Консорціумом "Екосорб" №58 від 05.12.2007; основні етапи робіт - загальнобудівельні роботи зі спорудження двох багатоквартирних житлових будинків, прибудинкових майданчиків, амбулаторії з відділенням швидкої допомоги, інженерних мереж та комунікацій тощо.

Як досліджено та встановлено попередніми судовими інстанціями, у зв`язку із фінансовою неплатоспроможністю Українського Консорціуму "Екосорб", 24.06.2013 загальними зборами учасників УК "Екосорб" прийнято рішення, з метою завершення будівництва та виконання всіх соціальних зобов`язань, взятих на себе УК "Екосорб", передати права та функції замовника будівництва багатоповерхового житлового комплексу з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення на земельній ділянці загальною площею 21,7980 га в с. Чайки - ТОВ "ПГ Інвест"; доручити генеральному директору УК "Екосорб" вжити всіх заходів по виконанню договору про заміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва), що буде укладений з ТОВ "ПГ Інвест" (протокол №107).

Судами встановлено, що 23.08.2013 між Українським Консорціумом "Екосорб" (Замовник 1) та ТОВ "ПГ Інвест" (Замовник 2) укладено Договір про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) (далі - Договір), згідно п. 3 якого предметом договору є передання всіх прав Замовника 1, які належать йому як Замовнику будівництва Об`єкта містобудування, Замовнику 2, зокрема:
-права оренди земельної ділянки, що реалізується шляхом переукладання Замовником 2 договору оренди земельної ділянки;
-права на всю проектну та технічну документацію отриману Замовником 1, або таку, що має бути отримана Замовником 1, а також право на їхнє оформлення;
-права власності на будівельні матеріали, які фізично знаходяться на території будівельного майданчика на земельній ділянці, або, в момент набуття чинності цим договором, перебувають в іншому місті та належать Замовнику 1 на підставі будь-якого права, що відображені на балансі Замовника 1 на момент набрання чинності цим договором;
-права на звернення до будь-якого державного чи недержавного органу з приводу надання/отримання дозволів, ліцензій, погоджень та інших документів потрібних для будівництва об`єкта містобудування, введення його в експлуатацію, оформлення правовстановлюючих документів на завершене будівництво Об`єкта містобудування;
-права укладати договори та інші правочини, вступати в правовідносини з будь-якими особами, спрямованими на будівництво Об`єкта містобудування.      

Згідно п. 4.1 Договору, Замовник 1 зобов`язується, зокрема, передати Замовнику 2 всі права закріплені п. З вказаного договору; передати в повне розпорядження та власність Замовника 2 будівельний майданчик та речі, які на ньому знаходяться; створити Замовнику 2 умови для користування електроенергією, водою, інженерними та іншими комунікаціями згідно проекту організації будівництва, сприяти в передачі вказаних комунікацій на баланс експлуатуючих організацій після введення Об`єкта містобудування в експлуатацію; не перешкоджати в реалізації переданих ним Замовнику 2 прав та повноважень.

Всі документи та об`єкти, зазначені в п. 4.1 цього договору мають бути передані Замовнику 2 за актом приймання-передачі, а в разі необхідності - на підставі додаткових договорів №1 та №2.

Замовник 1 з дати укладання цього договору припиняє свій юридичний статус Замовника будівництва Об`єкта містобудування, але продовжує виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами з фізичними особами, а також договорами, спрямованими на забезпечення будівництва Об`єкта містобудування - додатковими договорами №1 та №2 до цього договору та договорами заліку майнових прав, які укладені Замовником 1 відповідно до умов цього договору (п. 5 Договору).

Згідно п. 6.2 Договору, Замовник 2 має право здійснювати будівництво Об`єкта містобудування та вводити (здавати) його в експлуатацію окремими чергами.

Предметом даного судового розгляду в межах справи про банкрутство УК "Екосорб" є вимоги ліквідатора боржника про визнання права власності за УК "Екосорб" як за замовником будівництва, права власності на об`єкти:

-громадський будинок ТП-б/н (будівельний ТП-6), загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485903:02:001:5621, площа земельної ділянки 3,000 га;

-громадський будинок ЗТП-1667, загальною площею 60,8 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 7-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485903:02:001:5623, площа земельної ділянки 5,0852 га;

-громадський будинок ЗТП-1666, загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:004:5624, площа земельної ділянки 2,4695 га;

-громадський будинок ОЗТП-1670, загальною площею 104,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 16-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222485900:03:004:5626, площа земельної ділянки 6,5418 га;

-громадський будинок ЗТП-1668, загальною площею 57,6 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-В, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області;

-незавершене будівництво (відсоток готовності 9 (дев`ять) житлового будинку № 29 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 3222485900:03:004:5626, площею 6,5418 га;

-незавершене будівництво (відсоток готовності 6 (шість) житлового будинку №30 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 3222485900:03:004:5625, площею 2,4041 га. 
В обґрунтування своїх вимог ліквідатор банкрута зазначила, що згідно умов договору про заміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 28.03.2013, усі документи та об`єкти, зазначені в п. 4.1 Договору мають бути передані Замовнику 2 за актом приймання-передачі, тоді як ліквідатору акти на передачу трансформаторних підстанцій та незавершеного будівництва органами управління не передавались. 
При цьому, ліквідатор УК "Екосорб" у своїй заяві стверджує, що  потужності трансформаторних підстанцій розраховані на забудову усього мікрорайону ЖК "Західний, розпочате будівництво житлових будинків №29 та №30 по вул. Коцюбинського є об`єктами другої черги будівництва ЖК "Західний", тоді як договір про заміну замовника будівництва від 28.03.2013 укладено лише на передачу першої черги Об`єкта містобудування, що на думку позивача свідчить про те, що спірні об`єкти належать УК "Екосорб" та мають входити до ліквідаційної маси банкрута, за рахунок якого повинні погашатися вимоги кредиторів боржника, які надавали послуги на будівництво даного житлового комплексу.
В свою чергу ТОВ "ПГ Інвест" заперечувало проти позовних вимог, зазначаючи при цьому, що згідно умов договору про заміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 28.03.2013 та додаткових договорів до нього, функції замовника будівництва на весь житловий комплекс (в тому числі друга черга) було передано ТОВ "ПГ Інвест", з чого слідує, що спірне майно не є власністю УК "Екосорб".
Так, Цивільним Кодексом України   передбачено засади захисту права власності. 
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу
Суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України).
Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про зміну замовника будівництва від 23.08.2013 між Замовником 1 та Замовником 2 укладено додатковий договір №1 до договору про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва), предметом якого є передача проектної документації на будівництво та іншої документації, належної на праві власності Замовнику 1 в проекті будівництва Об`єкта містобудування, визначеного договором про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва), Замовнику 2.

Згідно п. 2 Додаткового договору №1, Замовник 1 передає Замовнику 2 наступну проектну, технічну та іншу документацію: 

1. Проектну документацію на будівництво будівель, споруд, інженерних мереж, ліній об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури і влаштуванню благоустрою та озеленення території по об`єкту будівництва «Масив високоповерхової секційної житлової забудови в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. І черга - житловий будинок №9 (будівельний №36) по вул. Коцюбинського та дитячі ясла-садок на 110 місць.»

2. Повторний висновок комплексної державної експертизи від 06.12.2007 №221/2007/01;

3. Позитивний висновок державної експертизи №10-00246-09/П від 31.08.2010;

4. Дозволи на виконання будівельних робіт, видані Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю Управління містобудування і архітектури та розвитку Інфраструктури Київської обласної державної адміністрації за №11/04-03/07 від 20.02.2007, №129/04-03/07 від 07.12.2007.

Як вбачається із матеріалів справи , що 23.08.2013 між Замовником 1 та Замовником 2 підписано акт приймання-передачі технічної та проектної документації до договору про заміну замовника будівництва від 23.08.2013, згідно якого Замовнику 2, крім іншого було передано "Розділ електрика в конструкціях", "Розділ електрика", "Зовнішні електричні мережі" (п.п. 3, 6, 9 акту).

Згідно ч. 7 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у      разі якщо право на будівництво об`єкта передано іншому замовникові або      змінено генерального підрядника чи підрядника (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), замовник протягом трьох      робочих      днів повідомляє про такі зміни інспекції державного архітектурно-будівельного      контролю,      яка видала дозвіл, з поданням засвідчених у встановленому порядку копій документів, що підтверджують зазначені зміни. Продовження виконання будівельних робіт без такого      повідомлення забороняється. 

Як встановлено судом, 05.11.2013 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України внесено повідомлення №120133090200 про зміну даних у виданому дозволі на виконання будівельних робіт №11/04/-03 від 20.02.2007 щодо зміни замовника та генерального підрядника, згідно якого право виконувати функції замовника перейшло до ТОВ "ПГ ІНВЕСТ".      

Встановивши наведені вище обставини та беручи до уваги дії, що були вчинені сторонами для виконання умов Договору щодо зміни замовника будівництва, суд  апеляційної інстанції дійов висновку, що з 23.08.2013 функції замовника будівництва багатоповерхового житлового комплексу з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення, що має розміщуватись на земельній ділянці загальною площею 21,7980 га розташованої в с. Чайка, перейшли від УК "Екосорб" до ТОВ "ПГ Інвест". 

При цьому, апеляційним судом встановлено, що з наявних матеріалів справи вбачається, що до ТОВ "ПГ Інвест" перейшло право на виконання будівельних робіт не лише І-ї черги будівництва, а щодо всього житлового комплексу, в тому числі і об`єкти ІІ-ї черги будівництва (буд. №№29, 30).

Так, як вбачається із матеріалів справи, розділом 1 Договору визначено, що Об`єкт містобудування - багатоповерховий житловий комплекс з загальноосвітньою школою та дитячим дошкільним закладом і приміщеннями торгового, медичного та культурно-спортивного призначення, що розміщуватиметься      на земельній ділянці в с.Чайки Києво-Святошинського району Київської області згідно з Проектом будівництва, розробленого у відповідності до діючих будівельних норм та умов (вимог) архітектурно-планувального завдання (АПЗ) №124, виданого 08.12.2005, схваленого Управлінням містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації. Повторного висновку комплексної державної експертизи від 06.12.2007 №221/2007/01 та Позитивного висновку державної експертизи №10-00246-09/11 від 31.08.2010. Дозволи на виконання будівельних робіт видані Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю Управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської обласної державної адміністрації за №11/04-03/07 від 20.02.2007 та №129/04-03/07 від 07.12.2007.

Надавши оцінку наведеним вище обставинам та наявним у справі доказам, апеляційний суд встановив, що повторний висновок комплексної державної експертизи по проекту будівництва масиву високоповерхової секційної житлової забудови в с. Чайки Києво-Святошинського району      №221/2007/01 від 06.12.2007 та дозвіл на виконання будівельних робіт виданий Інспекцією державного архітектурно будівельного контролю Управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської обласної державної адміністрації за №129/04-03/07 від 07.12.2007 (які були передані УК "Екосорб" ТОВ "ПГ Інвест" згідно додаткового договору №1 до Договору) видані на виконання будівельних робіт ІІ-ї черги будівництва (житлові будинки №№29, 30 та амбулаторія з відділенням швидкої допомоги), що спростовує доводи позивача про передачу відповідачу лише І-ї черги будівництва. 

Крім того, як встановлено апеляційним судом та підтверджується умовами Договору (розділ 3), ТОВ "ПГ Інвест" було передано права власності на будівельні матеріали, які фізично знаходились на території будівельного майданчика на земельній ділянці, або, в момент набуття чинності цим договором, перебували в іншому місці та належали Замовнику 1 на підставі будь-якого права, що відображені на балансі Замовника 1 на момент набрання чинності цим договором.

Отже, матеріали справи та встановлені судами обставини свідчать про те, що  станом на час укладення Договору про заміну замовника будівництва жоден із спірних об`єктів не був зареєстрований у якості об`єктів нерухомого майна, що  не заперечується сторонами.

Крім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для визнання за УК "Екосорб" права власності на спірні трансформаторні підстанції, суд апеляційної інстанції з`ясував, що згідно архітектурно-планувального завдання №363/05 від 26.12.2005 на проектування об`єктів нового будівництва масиву високоповерхової секційної житлової забудови с. Чайки, забезпечення об`єкту містобудування електричними мережами відноситься до першої черги будівництва.

Водночас, як було повідомлено самим ліквідатором УК "Екосорб", потужності трансформаторних підстанцій, яке є предметом спору, розраховані на забудову усього мікрорайону ЖК "Західний" (І-ї та ІІ-ї черги), тобто спірні трансформаторні підстанції нерозривно пов`язані з житловим комплексом, оскільки повинні забезпечувати Об`єкт містобудування електроенергією. 

Отже, враховуючи викладене та зважаючи на те, що технічною документацією та Договором про зміну замовника будівництва від 23.08.2013 передбачено, що після введення      Об`єкта містобудування в експлуатацію трансформаторні підстанції підлягають передачі на баланс експлуатуючої організації, правильним є висновок апеляційного суду про неможливість віднесення трансформаторних підстанцій до ліквідаційної маси банкрута з метою їх подальшої реалізації.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ст. 300 ГПК України).

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на наявність у даній справі спору про право, оскільки ТОВ "ПГ "Інвест" заперечує право власності УК "Екосорб", посилаючись на реєстрацію за собою права власності на спірні об`єкти, а також про те, що УК "Екосорб" самостійно, без отримання судового рішення, не може зареєструвати за собою право власності, відхиляються колегією суддів, оскільки зводяться до неправильного тлумачення норм ЦК України.
Так, ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання права власності на новостворене нерухоме майно - незавершене будівництво буд. №№ 29, 30 та трансформаторні підстанції №№ 1666, 1667, 16-68, ТП-б/н, 1670.

В обґрунтування своїх вимог ліквідатор УК "Екосорб" посилається на ч. 3 ст. 331 ЦК України, за змістом якої у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини (власник матеріалів), може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону, а відтак вважає, що норми ЦК України передбачають можливість реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва  за УК "Екосорб" у разі виникнення необхідності їх продажу на підставі відповідного договору.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України,  право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Виходячи з налізу наведених норм, ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення.
Крім того, за правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. 
Таким чином, позов про визнання права власності може пред`являти виключно власник такого майна. Відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. 
Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту належності йому спірного майна на праві власності.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій від третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. 
Тобто підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до ст. 392 ЦК України є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.
Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 ЦК України. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі №6-244цс14, від 24.06.2015 № 6-318цс15, від 02.12.2015 у справі № 6-1732цс15.
У даному випадку, як вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, судами не було встановлено, що ліквідатором УК "Екосорб" при зверненні з даним позовом  доведено факт набуття УК "Екосорб" права власності на спірні об`єкти та  надано належні докази про порушення, оспорювання чи невизнання відповідачем майнових прав УК "Екосорб" на незавершене будівництво буд. №№ 29, 30 та спірні трансформаторні підстанції.
До викладеного слід додати, що передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. 
Так, застосування такого способу захисту прав, як звернення з позовом про визнання права на речові права, можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов`язальних відносинах.
Водночас, права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2014 у справі № 3-191гс14.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено попередніми судовими інстанціями, між УК "Екосорб" і ТОВ "ПГ Інвест" був укладений Договір про заміну замовника будівництва від 23.08.2013, тобто сторони даного спору перебувають у зобов`язальних відносинах.
З огляду на наведене, судом апеляційної інстанції було правильно відмовлено ліквідатору УК "Екосорб" у задоволенні вимог про визнання права власності на спірні об`єкти та зроблено висновок про те, що, ліквідатор УК "Екосорб" - арбітражний керуючий Ковалко Г.І., стверджуючи про порушення прав боржника з боку ТОВ "ПГ Інвест" шляхом неналежного виконання умов Договору про заміну замовника будівництва від 23.08.2013, не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зобов`язання ТОВ "ПГ Інвест" виконати умови цього Договору.
Відтак,    виходячи з аналізу наведених вище норм, встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність в даному випадку підстав для захисту прав УК "Екосорб" шляхом визнання за ним права власності на спірні об`єкти.
Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви ліквідатора УК "Екосорб" Ковалко Г.І. про визнання права власності, відповідно правильно не застосував позовну давність, що відповідає ст. 261 ЦК України.

При цьому, матеріали справи свідчать про те, що апеляційний господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи, і правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права розглянув даний спір в межах справи про банкрутство УК "Екосорб".

Водночас, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції та вбачається зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 22.08.2019, місцевим судом не було досліджено всі обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми ст. ст. 331, 392 ЦК України, відтак, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку стосовно того, що спірні об`єкти є власністю УК "Екосорб" та безпідставно задовольнив позовну заяву ліквідатора УК "Екосорб" Ковалко Г.І. про визнання права власності. 
З огляду на викладене, аргументи заявника касаційної скарги про невідповідність постанови апеляційного господарського суду положенням чинного законодавства та законність ухвали суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду. 
При цьому, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), які суд застосовує як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Відтак, наведені ліквідатором УК "Екосорб" - арбітражним керуючим Ковалко Г.І. у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції і залишення в силі ухвали місцевого суду, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді заяви про визнання права власності в межах справи про банкрутство УК "Екосорб".
Враховуючи викладене, Касаційний    господарський суд у складі Верховного Суду    дійшов висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі    №910/18384/15 прийнята судом у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. 
Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" - арбітражного керуючого Ковалко Г.І. залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №910/18384/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя -                                                                               Ткаченко Н.Г.  

Судді -                                                                                                         Білоус В.В.
                                              
                                                                                                                     Жуков С.В..