ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10623/19                                                        Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
                                                                                                  Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                                                  Кондраток А.В.,
представника позивача                                        Кізік А.М.,
представника відповідача                                        Кондрашової А.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ», Приватного підприємства «Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн», Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Закупівлі» до Антимонопольного комітету України   про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматися від вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просять:
- визнати протиправними дії Антимонопольного комітету України, його органів (державних уповноважених Антимонопольного комітету України, тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України), вчинені після 01 січня 2019 року щодо Приватного підприємства «ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ» по складанню (оформленню) та направленню вимог про надання інформації № 130-29/08-107 від 04.01.2019, № 130-26.13/08-967 від 24.01.2019, розгляду (розслідуванню) справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 143- 26.13/127-18, № 130-26.13/112-18, № 130-26.13/16-19, № 130-26.13/17-19, № 130-26.13/55-19, та зобов`язати Антимонопольний комітет України, в тому числі його органи (державних уповноважених Антимонопольного комітету України, тимчасові та постійні адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, інші органи Антимонопольного комітету України), голову Антимонопольного комітету України, його заступників, інших посадових (службових) осіб, працівників Антимонопольного комітету України, його апарату, структурні підрозділи Антимонопольного комітету України, утриматися від вчинення будь-яких дій щодо ПП «ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ», належного йому авторизованого електронного майданчика «ОЦІНКА.online» та інших належних йому об`єктів права інтелектуальної власності та/або іншого належного йому на будь-якому праві майна, його посадових (службових) осіб, інших його працівників, його засновників (учасників);
- зобов`язати Антимонопольний комітет України (в тому числі його адміністративні колегії, державних уповноважених) закрити провадження у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції 143-26.13/127-18, № 130-26.13/112-18, № 130- 26.13/16-19, № 130-26.13/17-19, № 130-26.13/55-19;
- визнати протиправними дії Антимонопольного комітету України, його органів (державних уповноважених Антимонопольного комітету України, тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України), вчинені після 01 січня 2019 року щодо Приватного підприємства «Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ» по розгляду (розслідуванню) справ про захист економічної конкуренції № 143-26.13/127-18, № 130-26.13/130-18, та зобов`язати Антимонопольний комітет України, в тому числі його органи (державних уповноважених Антимонопольного комітету України, тимчасові та постійні адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, інші органи Антимонопольного комітету України), голову Антимонопольного комітету України, його заступників, інших посадових (службових) осіб, працівників Антимонопольного комітету України, його апарату, структурні підрозділи Антимонопольного комітету України, утриматися від вчинення будь-яких дій щодо ПП «Інформаційно-консалтинговий центр АСБОУ», його посадових (службових) осіб, інших його працівників, його засновників (учасників);
- зобов`язати Антимонопольний комітет України (в тому числі його адміністративні колегії, державних уповноважених) закрити провадження у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 143-26.13/127-18, № 130-26.13/130-18;
- визнати протиправними дії Антимонопольного комітету України (тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України, державних уповноважених Антимонопольного комітету України), які були здійснені починаючи з 01.01.2019 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Закупівлі» по розгляду справ про захист економічної конкуренції № 143-26.13/127-18, № 130-26.13/131-18, № 130-26.13/18-19, № 130-26.13/54-19, направленню вимог щодо надання інформації № 130-29/08-111 від 04.01.2019, № 130-26.13/08-969 від 24.01.2019, та зобов`язати Антимонопольний комітет України (адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, інші органи Антимонопольного комітету України), голову Антимонопольного комітету України, його заступників, інших працівників та (або) посадових (службових) осіб Антимонопольного комітету України, його апарату, структурні підрозділи Антимонопольного комітету України, утриматися від вчинення будь-яких дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Закупівлі», включаючи його працівників та (або) посадових (службових) осіб, та/або щодо належного йому авторизованого електронного майданчика «Професійна оцінка» та інших належних йому об`єктів права інтелектуальної власності та/або іншого належного йому на будь-якому праві майна;
- зобов`язати Антимонопольний комітет України закрити провадження у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 143-26.13/127-18, № 130-26.13/131-18, № 130-26.13/18-19, № 130-26.13/54-19;
- визнати протиправними дії Антимонопольного комітету України (тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України, державних уповноважених Антимонопольного комітету України), які були здійснені починаючи з 01.01.2019 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн» по розгляду справ про захист економічної конкуренції № 143- 26.13/127-18, № 130-26.13/129-18, та зобов`язати Антимонопольний комітет України (адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, інші органи Антимонопольного комітету України), голову Антимонопольного комітету України, його заступників, інших працівників та (або) посадових (службових) осіб Антимонопольного комітету України, його апарату, структурні підрозділи Антимонопольного комітету України, утриматися від вчинення будь-яких дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт Онлайн», включаючи його працівників та (або) посадових (службових) осіб;
- зобов`язати Антимонопольний комітет України закрити провадження у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 143-26.13/127-18, № 130-26.13/129-18.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є операторами авторизованих систем електронних майданчиків «ОЦІНКА.online», «РЕЄСТР ОЦІНКИ», «ПРОФЕСІЙНА ОЦІНКА», «ЕКСПРЕС ОЦІНКА», що функціонують відповідно до статті 172 Податкового кодексу України. Відтак, із посиланням на приписи пункту 51 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України позивач, доводить, що вчинені Антимонопольним комітетом України дії щодо направлення запитів, відкриття, початку розгляду (розслідування) справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відносно позивачів є незаконними та такими, що вчинені із перевищенням повноважень. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року провадження у справі закрито, роз`яснено, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції господарського суду за правилами господарського судочинства.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з урахуванням висновків Великої Плати Верховного Суду, виходив з того, що спори щодо оскарження дій та рішень Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягають розгляду у порядку, передбаченому Законом України «Про захист економічної конкуренції» та Господарським процесуальним кодексом України.
Не погоджуючись з судовим рішенням, Приватне підприємство «ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про неможливість розгляду цього спору за правилами адміністративного судочинства, з огляду на імперативні приписи пункту 51 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, згідно яких положення законів України «Про Антимонопольний комітет України» і «Про захист економічної конкуренції» не застосовуються до об`єктів права інтелектуальної власності та/або здійснення діяльності, пов`язаної з їх використанням, а також до правовідносин, що виникають у процесі будь-якого використання об`єктів права інтелектуальної власності. Так, враховуючи, що діяльність позивачів з використання ними об`єктів права інтелектуальної власності - авторизованих електронних майданчиків здійснюється на підставі положень ст. 172 ПК України, між ними відсутній спір, що пов`язаний із захистом економічної конкуренції.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
В судовому засіданні представниця позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, наполягала на їх задоволенні, в той час, як представниця відповідача проти цього заперечувала, просила ухвалу суду залишити без змін.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду до суду не прибули, проте, це не є перешкодою для судового розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Так, приймаючи рішення про закриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції встановив, що заявлені позовні вимоги стосуються дій Антимонопольного комітету України по складанню та направленню вимог про надання інформації та розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також зобов`язання Антимонопольний комітет України закрити провадження у відповідних справах. Тобто, предметом спору у даній справі є оскарження рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України, пов`язаного з розглядом справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що віднесено до юрисдикції господарських судів
Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» від 26 листопада 1993 року № 3659-XII (далі - Закон № 3659-XII) основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 3659-XII для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.
За приписами ст. 22 Закону № 3659-XII розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.
Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання (ст. 22-1 Закону № 3659-XII).
Частиною першою статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» від 11.01.2001 № 2210-III (далі - Закон № 2210-III) встановлено, що у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.
Слід зауважити, що у вирішенні спору про визнання недійсним розпорядження органу Антимонопольного комітету України про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; при цьому саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі. Суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України.
Вказане узгоджується з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які викладені у постанові від 26 червня 2018 року в справі № 914/2335/17.
Згідно із частиною першою статті 27 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.
У той же час, згідно пункту 7 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності.
Таким чином, як положення Господарського процесуального кодексу України, так і положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають розгляд окремих категорій справ за участю органу державної влади - Антимонопольного комітету України поза межами адміністративного судочинства. Саме такою категорією справ є спори, які пов`язані із захистом економічної конкуренції.
При цьому, колегія суддів зазначає, що пункт 7 частини 1 статті 22 Господарського процесуального кодексу України відносить до юрисдикції господарських судів не тільки справи про оскарження рішень та розпоряджень Антимонопольного комітету України, а також і інші справи, які є пов`язаними із захистом економічної конкуренції, і в цьому випадку словосполучення «пов`язаний із захистом економічної конкуренції» означає правовий спір, який виник за участю суб`єктів господарювання або органів влади, з одного боку, та органів Антимонопольного комітету України, з іншого, до якого необхідно застосовувати положення законодавства про захист економічної конкуренції.
Так, за змістом частини 2 статті 60 Закону № 2210-III рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.04.2019 в справі № 820/2953/18, від 02.07.2019 в справі № 910/23000/17, від 03.07.2019 в справі № 922/3506/18, всі справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства і не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства (тобто, адміністративними судами). Такі справи включають не лише спори, безпосередньо пов`язані з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, та справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, але і інші спори, у тому числі, пов`язані з оскарженням інших дій або бездіяльності органів Антимонопольного комітету України.
З огляду на зазначене, до юрисдикції господарських судів віднесено не тільки справи, предметом яких є оскарження рішень Антимонопольного комітету України, а також інші справи, які виникають з правовідносин, які врегульовано законодавством про захист економічної конкуренції.
Отже, дослідження питання наявності/відсутності компетенції на чинення АМКУ окремих дій, про що вказує позивач, знаходиться поза межами юрисдикції адміністративного суду.
Окрім цього, слід зауважити, що пункт 51 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яким позивачі обґрунтовують свої вимоги, виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ліквідації корупційної схеми у сфері реєстрації інформації зі звітів про оцінку об`єктів нерухомості та прозорості реалізації майна» від 05.12.2019 № 354-IX.
Враховуючи, що спір у цій справі виник з приводу оскарження дій Антимонопольного комітету України, його органів (державних уповноважених Антимонопольного комітету України, тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України), пов`язаних з розглядом справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, то суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.
Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері господарських правовідносин, а не публічно - правових відносин, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.
Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Крім того, на виконання ч. 1 ст. 239 КАС України колегія суддів роз`яснює позивачам про наявність у них права протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 238, 239, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328  КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ВІ АЙ ПІ ДЕПАРТАМЕНТ» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Постанова в повному обсязі складена 15 червня 2020 року.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська
Судді:                                                                                          О.В. Епель
                                                                                                    А.Г. Степанюк