Ухвала
 
04 березня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 201/15818/17
провадження № 61-3581ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпрообленерго» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , і ОСОБА_3 про відшкодування збитків. 
Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір постачання електроенергії шляхом відкриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустаткування 27 вересня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено, що електроенергія належним чином не обліковується електричним лічильником, споживання електроенергії є, але відбувається без облікове споживання (споживання без оплати) цієї електричної енергії, внаслідок чого електропостачальнику завдано збитки, про що був складений акт. Вартість збитків з урахуванням уточнень і перерахунків за період з 27 вересня 2013 року по 27 вересня 2016 року складає 40 713,07 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що у ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, що спричинило матеріальну шкоду та порушило права енергопостачальної компанії, а розрахунок збитків визначений у відповідності вимог чинного законодавства.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року скасовано. У задоволені позову Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовлено.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 , акт про порушення від 27 вересня 2016 року № 122186 складено за її відсутності, засідання комісії 5 РЕМ про розгляд актів про порушення Правил користування електричною енергією для населяння, яке відбулось 26 жовтня 2016 року проводилось без присутності власника, що є суттєвим порушенням. Належні та допустимі докази про отримання ОСОБА_3 повідомлення відсутні.
Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі»)19 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
У своїй касаційній скарзі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» просить, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи те, що касаційна скарга подана 19 лютого 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в редакції Закону № 460-ІХ.
Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову у даній справі становить 40 713,07 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн х 100 = 210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.
Верховний Суд врахував, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.
Зазначення у касаційній сказі про те, що справа слухається в загальному позовному провадження з жовтня 2017 року не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять інших посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
 
З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик