Постанова
Іменем України
25 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 592/6283/18-ц
провадження № 61-48210св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - акціонерне товариство «Уралстройенергомонтаж»,
суб`єкт оскарження - заступник начальника відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофеєва Тетяна Іванівна,
заінтересована особа (скаржник) - публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми 
від 27 червня 2018 року у складі судді Труханової Л. М. та постанову Апеляційного суду Сумської області від 09 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Левченко Т. А., Криворотенка В. І.,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2018 року акціонерне товариство «Уралстройенергомонтаж» (далі - АТ «Уралстройенергомонтаж») звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвої Т. І. (далі - державний виконавець), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»).
Скарга мотивована тим, що воно є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого 08 серпня 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації (далі - МКАС) від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014 про стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче об`єднання» на користь закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж», правонаступником якого є АТ «Уралстройенергомонтаж», збитків у розмірі 
5 899 998,82 руб. РФ, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 21 червня 2016 року становить 2 245 775,55 грн, процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 25 вересня 2012 року по 04 квітня 2014 року у розмірі 742 793,69 руб. РФ, що за курсом 
НБУ станом на 21 червня 2016 року - 282 736,99 грн, а також процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму 
5 899 998,82 руб. РФ по ставці 8,25 % річних за період з 05 квітня 2014 року по день її фактичної виплати та витрат зі сплати арбітражного збору у розмірі 481 258, 32 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21 червня 
2016 року - 183 186,17 грн.
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 29 травня 2018 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом. При цьому, підставою для закінчення виконавчого провадження в оскаржуваній постанові державного виконавця вказано те, що до відділу державної виконавчої служби надійшов лист ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 25 травня 2018 року про те, що товариством у добровільному порядку погашено залишок заборгованості за рішенню Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014, що підлягає примусовому виконанню в рамках цього виконавчого провадження. Вказане виконання здійснено товариством шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 ЦК України на загальну суму 1 608 275,02 руб. РФ.
АТ «Уралстройенергомонтаж» вважало, що вказана постанова державного виконавця є незаконною, оскільки норми статті 601 ЦК України, як норми законодавства України, якими керувався державний виконавець при винесенні постанови, не підлягають застосуванню сторонами у цьому виконавчому провадженні, так як під час здійснення виконавчого провадження мали застосовуватись норми Закону України «Про міжнародне приватне право». 
Крім того, АТ «Уралстройенергомонтаж» посилалось на те, що ухвала Арбітражного суду міста Москви від 28 серпня 2017 року, на підставі якої було видано виконавчий лист з примусового виконання рішення МКАС 
від 18 грудня 2014 року про стягнення з АТ «Уралстройенергомонтаж» на користь ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» процентів за користування чужими грошовими коштами за період 
з 22 грудня 2012 року по 18 червня 2014 року в сумі 1 212 537,73 руб. РФ та процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму 5 084 745,76 руб. РФ за ставкою 16 % річних за період з 19 червня 
2014 року по день винесення рішення у цій справі, а також про стягнення витрат зі сплати арбітражного збору в сумі 162 878,87 руб. РФ, була скасована постановою Арбітражного суду Московського округу 
від 25 жовтня 2017 року, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. За наслідками нового розгляду ухвалою Арбітражного суду міста Москви від 06 лютого 2018 року у задоволенні заяви ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про видачу виконавчого листа з примусового виконання рішення МКАС від 18 грудня 2014 року було відмовлено.
За таких обставин, АТ «Уралстройенергомонтаж» просило суд: визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови 
від 29 травня 2018 року про закінчення виконавчого провадження; скасувати вказану постанову; зобов`язати державного виконавця не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали стягнути з 
ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь 
АТ «Уралстройенергомонтаж» проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованими на суму 5 899 988,82 руб. РФ по ставці 8,25 % річних, за період з 05 квітня 2014 року по день її фактичної виплати згідно висновку судової економічної експертизи Сумського відділення Харківського національного державного інституту судових експертиз імені Бокаріуса 
від 08 травня 2018 року № 518 у розмірі 1 608 275,02 руб. РФ; зобов`язати державного виконавця не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали повідомити суд та стягувача про її виконання; а також винести окрему ухвалу, якою повідомити директора департамента Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В.про наявність підстав для притягнення державного виконавця до дисциплінарної відповідальності та встановити в ній строк для надання відповіді про результати її виконання.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2018 року скаргу АТ «Уралстройенергомонтаж» задоволено частково.
Визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо винесення постанови від 29 травня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 53254499 з примусового виконання виконавчого листа 
від 08 серпня 2016 року № 592/6696/15 неправомірними.
Скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 29 травня 
2018 року про закінчення виконавчого провадження № 53254499.
Зобов`язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області вчинити дії щодо виконання виконавчого листа № 592/6696/15, виданого 08 серпня 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми, у частині стягнення з 
ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж», правонаступником якого є АТ «Уралстройенергомонтаж» процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованими на суму 
5 899 988,82 руб. РФ по ставці 8,25 % річних за період з 05 квітня 2014 року по день фактичної виплати.
У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець безпідставно виніс оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки підстави для зарахування зустрічних однорідних вимог були відсутні у звязку із тим, що рішення МКАС від 18 грудня 
2014 року у справі № 77/2014, яким стягнуто з АТ «Уралстройенергомонтаж» на користь ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» грошові кошти, не легалізоване в установленому законом порядку.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Сумської області від 09 жовтня 2018 року апеляційні скарги ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області залишено без задоволення. Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2018 року у цій справі залишено без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд апеляційної інстанції вважав, що задовольняючи частково скаргу 
АТ «Уралстройенергомонтаж» суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець безпідставно виніс оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки підстави для зарахування зустрічних однорідних вимог були відсутні у зв`язку із тим, що рішення МКАС від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014, яким стягнуто з АТ «Уралстройенергомонтаж» на користь ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» грошові кошти, не легалізоване в установленому законом порядку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2018 року до Верховного Суду 
ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні скарги 
АТ «Уралстройенергомонтаж» у повному обсязі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2019 року поновлено 
АТ «Уралстройенергомонтаж» строк на касаційне оскарження ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 09 жовтня 2018 року. Відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цієї справи з суду першої інстанції. 
У квітні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2020 року справу за скаргою 
АТ «Уралстройенергомонтаж» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофєєвої Т. І., заінтересована особа -ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції не правильно застосовано норми матеріального права.
ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» вважало, що українські суди у відповідності до статті 392 ЦПК України не уповноважені розглядати питання поширення законної сили рішення МКАС на території України. 
Висновок судів попередніх інстанцій про необхідність отримання виконавчого листа за рішенням МКАС для проведення заліку зустрічних однорідних вимог, як вважало ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», не ґрунтується на жодних вимогах чинного законодавства України.
Разом з тим вважало, що виконавчий лист у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» є обов`язковою складовою виключно процесу примусового виконання судового рішення, та не має відношення до виконання зобов`язань, що здійснюються поза межами виконавчого процесу.
При цьому для проведення добровільного виконання рішення МКАС та проведення заліку зустрічних односторонніх вимог, що випливають з відповідного рішення, взагалі не потребується процедура визнання законної сили судового рішення іноземного суду на території України чи будь-якої іншої країни.
Відповідно до пункту 4 положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (додаток № 1 до Закону України № 4002-ХІІ) та пункту 5 положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України (додаток № 2 до Закону України № 4002-ХІІ) рішення МКАС виконуються сторонами добровільно у встановлені ним строки. Якщо строк виконання в рішенні не зазначено, воно підлягає негайному виконанню. Не виконанні у строк рішення виконуються відповідно до закону і міжнародних договорів. У разі невиконання у добровільному порядку рішень МКАС, рішень іноземних та міжнародних арбітражних вони підлягають примусовому виконанню.
ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» вважало, що оскільки рішення МКАС стає обов`язковим для сторін арбітражного спору з дати набрання ним законної сили і виконується боржником у добровільному порядку у встановлені у самому рішенні строки, а якщо такий строк не зазначено, то відповідне рішення підлягає негайному добровільному виконанню зобов`язаною стороною для його виконання застосовується виключно зобов`язальною стороною, а тому процедура поширення законної сили рішення МКАС та отримання виконавчого документу для його виконання застосовується виключно у разі звернення відповідного рішення до примусового виконання на території України за участю уповноважених органів примусового виконання рішень.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов
Фактичні обставини справи, встановлені судами
На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 08 серпня 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення МКАС від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014 про стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь закритого акціонерного товариства «Уралстройенергомонтаж» збитків у розмірі 
5 899 998,82 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21 червня 2016 року становило 2 245 775,55 грн, процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 25 вересня 2012 року по 04 квітня 2014 року у розмірі 742 793,69 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21 червня 2016 року становило 282 736,99 грн та процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму 5 899 998,82 руб. РФ по ставці 8,25 % річних за період з 05 квітня 2014 року по день її фактичної виплати, а також про стягнення витрат по сплаті арбітражного збору у розмірі 481 258, 32 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21 червня 2016 року становило 183 186,17 грн (а. с. 7 т. 1).
25 травня 2018 року боржник ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» подало до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області листа, у якому повідомляло про добровільне погашення залишку заборгованості за рішенням МКАС 
від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014 шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 ЦК України на загальну суму 1 608 275,02 руб. РФ, у звязку із чим просило закінчити виконавче провадження у звязку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення арбітражного суду згідно з виконавчим документом 
(а. с. 22-23 т. 1).
Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофеєвої Т. І. від 29 травня 
2018 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення арбітражного суду згідно з виконавчим документом. 
Підставою для закінчення виконавчого провадження у зазначеній постанові державного виконавця вказано те, що до відділу державної виконавчої служби надійшов лист ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 25 травня 2018 року про погашення залишку заборгованості за рішенням МКАС від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014, що підлягає примусовому виконанню, у добровільному порядку, у рамках цього виконавчого провадження шляхом проведення товариством заліку зустрічних однорідних вимог відповідно до статті 601 ЦК України на загальну суму 1 608 275,02 руб. РФ (а. с. 9-10 т. 1).
Ухвалою Арбітражного суду міста Москви від 28 серпня 2017 року було постановлено видати ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» виконавчий лист з примусового виконання рішення МКАС 
від 18 грудня 2014 року про стягнення з АТ «Уралстройенергомонтаж» на користь ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче об`єднання» процентів за користування чужими грошовими коштами за період 
з 22 грудня 2012 року по 18 червня 2014 року у розмірі 1 212 537,73 руб. РФ, процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на суму 5 084 745,76 руб. РФ за ставкою 16 % річних за період з 19 червня 
2014 року по день винесення рішення у цій справі, а також витрати зі сплати арбітражного збору у розмірі 162 878,87 руб. РФ (а. с. 11-12 т. 1).
Постановою Арбітражного суду Московського округу від 25 жовтня 
2017 року вказану ухвалу Арбітражного суду міста Москви від 28 серпня 2017 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 13-16 т. 1).
За наслідками нового розгляду ухвалою Арбітражного суду міста Москви від 06 лютого 2018 року у задоволенні заяви ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про видачу виконавчого листа з примусового виконання рішення МКАС від 18 грудня 2014 року було відмовлено (а. с. 17-19 т. 1).
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У пункті 7 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано  розділом VІІ ЦПК України.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Статтею 3 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, в якій Україна бере участь з 08 січня 
1961 року, визначено, що кожна договірна держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові та звертає їх до виконання відповідно до процесуальних норм тієї території, де запитується визнання та звернення до виконання цих рішень на умовах, викладених у цій Конвенції.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» № 2 від 24 грудня 1999 року, суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання. У даний час є чинною Угода про порядок вирішення спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, підписана урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у м. Києві 20 березня 1992 року. До учасниць даної Угоди належать республіки Білорусь, Вірменія, Таджикистан, Казахстан, Туркменистан, Узбекистан, Киргизька Республіка, Російська Федерація та Україна.
Згідно із статтею 7 вказаної Угоди держави учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, пункту 1 частини третьої Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Отже, встановивши, що державний виконавець, отримавши від боржника лист про добровільне виконання рішення суду, не перевірив, чи виконано фактично боржником у передбачений законом спосіб та у повному обсязі рішення арбітражного суду, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано вважав, що державний виконавець дійшов передчасного висновку про закінчення виконавчого провадження, оскільки підстави для зарахування зустрічних однорідних вимог були відсутні з огляду на те, що рішення МКАС від 18 грудня 2014 року у справі № 77/2014, яким стягнуто з АТ «Уралстройенергомонтаж» на користь ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» грошові кошти, не легалізоване в установленому законом порядку, а тому дійшов правильного висновку про порушення державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження прав ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».
Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.
Доводи касаційної скарги щодо незаконність та необґрунтованість оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.
Інші доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення залишити без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення.
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта
 
В. В. Шипович