Постанова                                      
Іменем України
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 712/1141/18
провадження № 61-46310св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Білоконь О. В. (суддя-доповідач),
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Черкаська міська рада, міський голова міста Черкаси ОСОБА_3,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на рішення Соснівського районного суду 
м. Черкаси у складі судді Токової С. Є. від 22 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: 
Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л., від 11 вересня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Черкаської міської ради, міського голови міста Черкаси ОСОБА_3. про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну репутацію.
 
Позовна заява мотивована тим, що 29 вересня 2017 року під час брифінгу, що відбувся у приміщенні Черкаської міської ради за участю представників громадськості та ЗМІ, міським головою ОСОБА_3 надано коментарі щодо вбивства депутата міськради ОСОБА_4 , а також про факти вчинення інших злочинних діянь та причетність позивача до цих діянь. Інформація, зокрема, що стосується причетності позивача до відмивання коштів у сфері житлово-комунального господарства та причетності його до вбивства ОСОБА_4 , повідомлену міським головою ОСОБА_3 на брифінгу, вважає недостовірною та такою, що принижує його честь та гідність, а також такою, що завдає шкоди його діловій репутації. Вказує, що йому, як станом на момент проведення вказаного брифінгу, так і на даний момент не повідомлялося про підозру у вчиненні будь-яких злочинів, в тому числі й тих, про які безпідставно було заявлено ОСОБА_3 на брифінгу, а також відсутній вирок, яким би позивача було визнано винним у вчиненні злочину (злочинів) про причетність до яких було неправомірно розповсюджено вказану недостовірну інформацію. Вказує, що розповсюджена відповідачем інформація погіршила його ділову репутацію перед діловими партнерами та жителями м. Черкаси, у зв`язку з чим він змушений пояснювати колегам, друзям, близьким та знайомим про свою непричетність до зазначених дій, виправдовуватися за дії, які не вчиняв. 
 
Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію наступного змісту: «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов`язки голови департаменту житлово- комунального господарства, депутат міської Ради, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_5 . Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерному комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_6 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об`єкту, по каналізації, де в мене є документи», що була проголошена міським головою м. Черкаси ОСОБА_3 на брифінгу, що відбувся 29 вересня 2017 року в приміщенні Черкаської міської ради.
Зобов`язати Черкаську міську раду протягом 10 днів з моменту набрання законної сили рішення суду спростувати недостовірну інформацію, проголошену міським головою м. Черкаси ОСОБА_3. на брифінгу, що відбувся 29 вересня 2017 року в приміщенні Черкаської міської ради щодо ОСОБА_1 шляхом скликання міським головою міста Черкас 
ОСОБА_3. брифінгу за участю представників ЗМІ та громадськості під час якого оголосити текст судового рішення.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог 
ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що інформація, яка безпосередньо стосувалась позивача та була поширена під час брифінгу міського голови ОСОБА_3 , є оцінюючим судженням останнього, тому не підлягає спростуванню.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року - без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та обґрунтовано вважав, що відсутні правові підстави для задоволення позову, з огляду на те, що розповсюджена відповідачем інформація є його оціночним судженням, 
а тому спростуванню не підлягає. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що поширена відповідачем інформація не є оціночним судженням, оскільки містить посилання на фактичні дані щодо причетності його до злочинів, які він не вчиняв, та які можливо перевірити на предмет їх достовірності, а тому вона підлягає спростуванню у заявлений позивачем спосіб.

 
Відзив на касаційну скаргу
 
У березні 2019 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність ухвалених у справі рішень.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 27 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
29 вересня 2017 року відбувся брифінг за участю міського голови міста Черкаси ОСОБА_3. та представників ЗМІ. 
 
Під час цього брифінгу ОСОБА_3 була висвітлена інформація такого змісту: «Вчора відбулася зухвала подія, яка, я вважаю, викинула сьогодні всьому здоровому суспільству міста Черкаси виклик. Ввечері, пізно, після прямого ефіру був зухвало й жорстоко вбитий виконуючий обов`язки голови департаменту житлово - комунального господарства, депутат міської Ради, голова обласної організації партії «УКРОП» ОСОБА_5 . Що передувало, на нашу думку, цьому вбивству. В першу чергу це ліквідація тендерного комітету, яка відбулася виконавчим комітетом на попередньому засіданні. Три дні покійний не міг потрапити в свій кабінет. Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_6 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів.»; «Сесія буде сьогодні, і секретар міської Ради не має морального права обіймати посаду. Адже ви знаєте, що ОСОБА_5 відкрито заявляв і ми маємо велику підтримку депутатського корпусу, які готові були зняти секретаря Радуцького і поставити секретаря Михайла Бінусова, який влаштовував більшості депутатського корпусу»; «я найшов купу пустих актів по відмиванню коштів. Зокрема навіть по одному об`єкту, по каналізації, де в мене є документи».
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року. 
 
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно із статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
 
Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
 
Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
 
Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.
 
Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.
 
У силу статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
 
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
 
Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
 
Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.
 
Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс , Гудвіна , Прагер і Обершлік ) свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.
 
Суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, зробили правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки поширені ОСОБА_3 на брифінгу 29 вересня 2017 року висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, що виключає можливість визнання їх недостовірними. При цьому чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).
 
Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.
 
Зазначене вказує на те, що зазначена інформація є оцінкою дій, висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями.
 
Доводи касаційної скарги про те, що спірна інформація містить фактичні дані щодо вчинення ним злочинів є необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, висловлювання ОСОБА_3 : «Зухвало, цинічно попередній керівник, який сьогодні на лікарняному ОСОБА_6 спільно з угрупуванням, я вважаю, в яке в ходить відомий бізнесмен Андрій ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 працювали у сфері ЖКГ по відмиванню коштів» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у вказаному тексту відсутнє посилання на вчинення ОСОБА_1 злочину чи вчинення будь-якого правопорушення, а суб`єктивне сприйняття даної інформації самим позивачем не є підставою для висновку про наявність такого звинувачення у наведених висловлюваннях. Крім того, із тексту вказаного висловлювання вбачається, що воно не є фактичним твердженням, оскільки при його поширенні ОСОБА_3 було вжито вислів «я вважаю», що, виходячи із характеру даної інформації, є ознакою саме оціночного судження.
 
Виступ міського голови м. Черкаси ОСОБА_3. на брифінгу 27 вересня 2017 року не містить твердження про те, що ОСОБА_1 причетний до вбивства депутата міської ради ОСОБА_4 , так само і факти про вчинення позивачем інших злочинних діянь, а тому посилання позивача про наявність в цьому виступі звинувачень його у вчиненні злочинів є його суб`єктивними домислами.
 
З урахуванням того, що інші доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, висновки суду апеляційної інстанції є достатньо аргументованими, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                 О. В. Білоконь
 
Судді:                                                                                            О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта
 
В. В. Шипович