Номер провадження: 33/813/403/20
Номер справи місцевого суду: 947/26475/19 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2020 року                                                                         м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 20 грудня 2019 року, - 

ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стягнутий судовий збір 384 грн. 20 коп. 

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Відповідно до оскарженої постанови суду, 07 жовтня 2019 року о 13 годині 30 хвилин в м. Одесі на перехресті вул. Варненська та вул. Академіка Філатова, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде небезпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Tacuma», номерний знак НОМЕР_2 . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.         
Своїми діями, ОСОБА_2 , порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначив, що він не був присутнім в суді першої інстанції під час розгляду його справи, а про існування постанови йому стало відомо лише 12 лютого 2020 року, коли захисник отримав її копію.
Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а сам протокол був складений лише через 8 діб після ДТП, що суперечить положенням ч.2 ст.254 КУпАП.
ОСОБА_3 зазначив, що саме водій автомобілю «Chevrolet Tacuma» виїхав на перехрестя, перетнувши стоп-лінію дорожньої розмітки, на забороняючий рух транспортних засобів жовтий сигнал світлофора, не дотримавшись при цьому безпечного бокового інтервалу, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували його винуватість у ДТП, що сталося. 
В судове засідання апеляційного суду призначене на 13 березня 2020 року ОСОБА_2 не з`явився, у зв`язку з чим апеляційний розгляд було відкладено.
В наступне судове засідання, призначене на 17 квітня 2020 року ОСОБА_2 повторно не з`явився, хоча, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою за підписом секретаря судового засідання ОСОБА_4 від 30 березня 2020 року. Про причини неявки ОСОБА_2 апеляційний суд не повідомив, з заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався. 
Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Крім того, Європейський суд з прав людини у п.35 рішення по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989 року, зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи вказані вимоги закону та практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 без його участі, якій який двічі, без поважних причин не з`явився в судові засідання суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків. 

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам, вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.4. Правил - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що водій автомобілю «Chevrolet Tacuma» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 виїхала на перехрестя, перетнувши стоп-лінію дорожньої розмітки, на забороняючий жовтий сигнал світлофору. При цьому, на думку ОСОБА_2 , саме водій автомобілю «Chevrolet Tacuma» не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. 
Разом з тим, вказані доводи спростовуються доказами дослідженими під час апеляційного розгляду, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №133577 від 15 жовтня 2019 року, а також схемою місця дорожньо-транспортної пригоди. 
З фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 07 жовтня 2019 року о 13 годині 30 хвилин в м.Одеса на перехресті вул.Варненська та вул.Академіка Філатова, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде небезпечно та не створить перешкод іншим учансикам дорожнього руху, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Tacuma» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.        
Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.
Під час апеляційного розгляду судом був досліджений відеозапис з відеокамер зовнішнього спостереження КУ «Центр 077», розташованих на перехресті вул.Варненська – Академіка Філатова в м.Одесі. З відеозапису вбачається, що водій автомобілю марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул.Варненській. Під час виконання на перехресті повороту ліворуч на вул.Академіка Філатова у напрямку вул.Космонавтів, він зайняв крайнє ліве положення на проїзної частині, включив лівий показчик повороту, після чого раптово розпочав маневр праворуч, що призвело до зіткнення з автомобілем «Chevrolet Tacuma» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку в іншій полосі руху справа від автомобілю «Daewoo».
Переглянувши вказаний відеозапис, апеляційний суд дійшов до беззаперечного висновку, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, якими встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Крім того, висновок суду про винуватість ОСОБА_2 підтверджується і іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_1 , доповідною запискою старшого інспектора ВР та ОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП Чабана Ю. про результати розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 за вх.№ С-3755 від 07.10.2019 року. 
В свою чергу, ОСОБА_2 не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скористався своїм правом надати суду апеляційної інстанції пояснення та нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про його невинуватість у дорожньо-транспортній пригоді. 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наявним в ній доказам та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення про винуватість ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
 Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду         О.О. Толкаченко