Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 р. 	Справа № 520/2077/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.05.19 по справі № 520/2077/19
за позовом           ОСОБА_1  
до          Адміністрації Державної прикордонної служби України ,          Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі Адміністратиція ДПС України), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:
-визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не включення у довідку від 16.03.2018 року №11/5888 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 відомостей про розмір грошового забезпечення із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за кваліфікацію, клас майстер (5,5% від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (90% від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за особливі умови служби (15% від посадового окладу) та премія (410% від посадового окладу);
-визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування відповідної пенсії з урахуванням вищевказаних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення самостійно при наявності у них таких даних, протиправною;
-зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, видану на ім`я ОСОБА_1 для перерахунку розміру пенсії із зазначенням відомостей про відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за кваліфікацію, клас майстер (5,5% від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (90% від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за особливі умови служби (15% від посадового окладу) та премія (410% від посадового окладу);
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання довідки перерахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 70 % грошового забезпечення враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за кваліфікацію, клас майстер (5,5% від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (90% від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за особливі умови служби (15% від посадового окладу) та премія (410% від посадового окладу) з 01.01.2018 року, здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходу з 01.01.2018 року;
-зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року по справі № 520/2077/19 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Позивач,  не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. 
У поданому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність скарги.
Адміністрація ДПС України у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вимоги скарги є безпідставними.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Наявні в матеріалах справи докази, на підставі яких судом першої інстанції винесено рішення дозволяють суду апеляційної інстанції розглядати справу та робити висновки стосовно законності рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що  апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної, що старший прапорщик запасу ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 - Харківському прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, загальна вислуга років - 43 роки 05 місяців 23 дні та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 11 жовтня 2017 року.
Адміністрацією ДПС України виготовлено довідку від 16.03.2018 року № 11/5888 про розмір мого грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103, до якої внесені: оклад за посадою 3170,00 грн., оклад за військовим званням 1020,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 2095,00 грн. та до її складових не віднесені надбавка за кваліфікацію, клас майстер (5,5% від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (90% від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за особливі умови служби (15% від посадового окладу) та премія (410% від посадового окладу).
21.02.2019 ОСОБА_1 звернувся  з заявою до Адміністрації ДПС України  щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно до грошового атестату, які були враховані при обчисленні (призначенні) пенсії позивачу та виплачувались до 2018 року та не підлягають скасуванню на теперішній час. 
22.02.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо розгляду питання про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі вже наданої довідки про розмір грошовоьго забезпечення старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 від уповноваженого органу – Адміністрації ДПС України, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, винагороди, премії) згідно грошового атестату (дані наявні в пенсійній справі) та надати копії останніх довідок ДПСУ 2018 року про склад грошового забезпечення з якого перераховувалась пенсія, довідку про перерахунок пенсії у відповідності до Постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 станом на 01.04.2018 з усіма складовими частинами.
Відповіді чи рішень від Адміністрації ДПС України та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачем отримано не було.
Не погоджуючись із складеною довідкою про розмір грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, пункти 1, 2  Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"  та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року, як того вимагає ч.2  ст. 265 КАС України. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин Постанова №103 була чинною та не скасованою. Та обставина, що свідчить про скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не дає відповідачу додаткових або нових підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до пенсійного органу, оскільки Харківський обласний військовий комісаріат керувався чинними приписами Постанови №103 та Порядку №45 на момент надання довідки.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини четвертої ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 (далі – Закон № 2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
За правилами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393», затвердженого Постановою КМ України № 45 від 13.02.2008 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2-3 цього Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії військовослужбовцям здійснюється в порядку встановленому законодавством, чинним на час його проведення. Підставою для перерахунку пенсій є зміна розміру складових грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 686/15836/16-а та від 27.02.2019 у справі № 753/23503/16.
Колегією суддів враховується що Постановою КМ України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схеми тарифних розрядів за типовими посадами для осіб, на яких поширюється дія нормативно-правового акту; додаткові види грошового забезпечення, а також розміри надбавки за вислугу років.
Отже, даним актом Кабінету Міністрів України змінені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, що відповідно до чинного законодавства є підставою для проведення перерахунку раніше призначених пенсій.
У зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Кабінет Міністрів України прийняв рішення про перерахунок раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на час проведення позивачу перерахунку пенсії, визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Згідно з п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Наступний етап перерахунку на підставі Постанови № 704 полягав у тому, що пенсійний орган склав списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.
Матеріалами справи встановлено, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України  складено та надіслано до ГУ ПФ у Харківській області довідку від 16.03.2018 №11/5888 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, до складу якого було включено: оклад за військове звання, оклад за посадою, відсоткова надбавка за вислугу років.
Отже, у поданій Державною прикордонною службою України довідці зазначені всі види грошового забезпечення, передбачені чинними на момент складення вказаної довідки п. 1 Постанови № 103 та п. 5 Порядку № 45.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям Постанови № 704, станом на березень 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії з дотриманням вимог законодавства, чинного на момент виникнення права на такий перерахунок.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Відповідно до частини першої ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Відтак, пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05.03.2019.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, скасування наведених положень підзаконних актів не встановлює для Державної прикордонної служби України додаткових або нових підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до ГУ ПФ у Київській області, оскільки Адміністрація керувалася чинними приписами Постанови № 103 та Порядку № 45 на момент надання довідки.
Визнання нечинними у подальшому пунктів 1, 2 Постанови № 103 рішенням суду у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05.03.2019, оскільки цей факт не розповсюджує свою дію на правовідносини, що склались між позивачем та Державною прикордонною службою України до набрання відповідним судовим рішенням законної сили.
Колегією суддів враховується, що специфіка призначення та перерахунку пенсій військовим пенсіонерам полягає у тому, що розмір пенсій, які призначаються за Законом, знаходиться у пропорційному відношенні до розміру грошового забезпечення за посадою, яку пенсіонер займав на момент звільнення зі служби або за відповідною посадою (при перерахунку пенсії).
До 01.01.2017 на законодавчому рівні закріплено правило, згідно якого підставою для проведення перерахунку пенсії була фактична зміна видів грошового забезпечення (введення додаткових видів грошового забезпечення або підвищення рівня грошового забезпечення).
Водночас після прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016, яким внесені зміни до частини четвертої статті 63 Закону, підставою для перерахунку пенсії зазначено рішення Кабінету Міністрів України, до повноважень якого належить визначення на яких умовах та в якому розмірі слід здійснити перерахунок пенсії. Отже, саме Кабінет Міністрів України за наявності фінансових можливостей держави визначає підстави коли може бути проведено перерахунок пенсії особам, яким пенсія призначена за нормами Закону, але в будь-якому випадку з урахуванням закріплених в Преамбулі Закону вимог щодо гідного пенсійного забезпечення у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.
У контексті спірних правовідносин таке рішення про перерахунок пенсії прийнято Урядом України у формі Постанови № 103 та на виконання вказаної постанови було проведено перерахунок пенсії усім категоріям осіб, які мають право на пенсію за Законом. Отже, проведення наступного перерахунку пенсії буде наслідком прийняття Кабінетом Міністрів України нового рішення про перерахунок пенсії.
Отже, визнання протиправним та нечинним пунктів 1, 2 Постанови № 103 за відсутності рішення Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсії не створює для Державної прикордонної служби України обов`язку скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій ОСОБА_1  з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі ст.ст. 43, 8, 10 та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-12, за формою передбаченою Додатком №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.
Таким чином, у випадку, коли спеціальним Законом передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень Кабінету Міністрів України, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення не зумовлює для уповноваженого органу обов`язку повторно вчиняти дії, спрямовані на видачу довідки для проведення перерахунку пенсії.
Внесення змін до Порядку № 45, які визнані протиправними та такими, що не відповідають законодавчим актам вищої юридичної сили, не зобов`язує органи владних повноважень застосовувати законодавчі акти вищої юридичної сили та положення Порядку № 45 у попередній редакції.
Чинна редакція статі 63 Закону не містить положень про підстави, розмір та види складових перерахунку пенсії, вказуючи лише на право на перерахунок пенсії за умови прийняття відповідного Урядового рішення.
При цьому, колегією суддів враховується, що в абзаці 4 пункту 3 рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2001 від 19.06.2001 зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.
У абзаці 10 пункту 2.1 рішення № 1-42/2011 від 26.12.2011 Конституційний Суд України відзначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.
Окремо у рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 Конституційний Суд України підкреслив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожному достатнього життєвого рівня. Конституційний Суд України виходив із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права, обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов`язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.
Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Згідно з ст. 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Kjartan Asmundsson проти Ісландії» від 12.10.2004.
Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
Щодо застосування положень Порядку № 45 у попередній редакції, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що важливим питанням у межах спірних правовідносин є проблема застосування акта, який був визнаний протиправним та нечинним за рішенням суду, а тому припинив свою дію. За загальним правилом, визнання таким, що втратив чинність, нормативного акта чи його скасування не поновлює дію актів, які ним скасовані або змінені; дія нормативного акта поновлюється шляхом прийняття аналогічного нового акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку такого відновлення регулювання відповідних правовідносин.
Аналогічна позиція міститься у пункті 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005. Таке ж положення міститься у пункту 2.36 наказу Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005 «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів», в якому зазначено, що визнання нормативно-правового акта таким, що втратив чинність, не поновлює дію актів, які в свою чергу визнані ним такими, що втратили чинність, а також не узгоджується з положеннями Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» № 503/97 від 10.06.1997.
Отже, визнання протиправним та нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не зумовлює відновлення дії попередньої редакції норм Порядку № 45.
У свою чергу, оскільки Порядком № 45 (додаток 2 до Постанови) не унормовано порядок видачі довідки про грошове забезпечення з урахуванням всіх (додаткових) видів грошового забезпечення, відмова у видачі такого документа не може визнаватися протиправною, оскільки в даному випадку право на перерахунок пенсії залежить від механізму його реалізації - прийняття відповідного рішення Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсії відповідним категоріям військовослужбовців з урахуванням всіх видів грошового забезпечення за посадою.
Посилання позивача на рішення суду Харківського окружного адміністративного суду  по справам № 520/1567/19, 520/1568/19  не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права мають враховуватись виключно висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 по справі № 520/2077/19  залишити без змін.  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов