Ухвала
про залишення скарги без руху
23 березня 2020 року
м. Київ
справа № 569/11911/18
провадження № 51- 1447ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського  міського суду Рівненської області від 04 квітня 2019 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, 
встановив:                                                                
Засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на зазначені судові рішення, у якій він порушує питання про перевірку вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2018 року, просить змінити ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року в частині призначення остаточного покарання із застосуванням положень ч.4 ст. 70 Кримінального кодексу України (далі – КК), однак, враховуючи положення ст. 436 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) конкретної вимоги до суду касаційної інстанції та належних обґрунтувань щодо незаконності судових рішень не зазначив, копій оскаржуваних судових рішень не надав.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) пунктів 4 і 5  ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Як вбачається із скарги, засуджений ОСОБА_4 не погоджується як з вироком суду першої інстанції, так і з ухвалою суду апеляційної інстанції, при цьому просить перевірити вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 29 серпня 2018 року, змінити ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року в частині призначення остаточного покарання із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК, але така вимога засудженого не є конкретною до суду касаційної інстанції, а саме щодо  скасування або зміни судових рішень відповідно до положень ст. 436 КПК.
При цьому, згідно штемпелю на конверті та вказаної дати у касаційній скарзі, 13 березня 2020 року ОСОБА_4 подав скаргу на вирок Рівненського  міського суду Рівненської області від 29 серпня 2018 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, однак не зазначив у скарзі день вручення йому копії ухвали апеляційного суду, у зв`язку з чим Суд позбавлений можливості визначити вчасність подання ним касаційної скарги відповідно до положень ст.426 КПК, з моменту отримання ним копії судового рішення. 
Згідно з положеннями ст. 438 КПК, однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. 
Засуджений ОСОБА_4 у скарзі ставить питання про перевірку судових рішень з підстави, в тому числі, істотних порушень вимог кримінального  процесуального закону, при цьому хоча й посилається на порушення вимог статей 19, 413 КПК, але не зазначив, які саме, крім зазначених, норми чинного КПК порушено судами при постановленні судових рішень, які могли вплинути на законність і обґрунтованість їх прийняття. 
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
В порушення вимог зазначеної норми КПК, скаржником не надано до скарги копії оскаржуваних ним судових рішень.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .  
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського  міського суду Рівненської області від 04 квітня 2019 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_5 каровець                                    ОСОБА_2                         ОСОБА_3