ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Головуючий суддя у першій інстанції : Остап`юк С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року	Львів	Справа № 300/2203/19 пров. № А/857/2488/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Матковської З.М., Улицького В.З.
за участю секретаря судового засідання:          Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 300/2203/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, - 

ВСТАНОВИВ :

08.11.2019р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 22/21/1013-6/3412/19 від 31.07.2019р.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020р. в позові відмовлено. 

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. (а.с. 185-190;191

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. 

31.07.2019р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Фаренюк Я.В., винесено постанову № 22/21/1013-6/3412-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 60 210 гривень.

Зокрема, підставою винесення оскарженої постанови № 22/21/1013-6/3412-19 від 31.07.2019р. є акт перевірки № 68/19 від 26.06.2019р. про те, що ОСОБА_2 (замовник), фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (проектант) та керівник приватного підприємства «КОЛБУД» (підрядна організація) або їх уповноважені особи (за довіреності) не прибули для проведення перевірки на об`єкт будівництва та не надали документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та не допустили посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва «Нове будівництво. Заклад громадського харчування в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області» для проведення планової перевірки. (а.с. 112)

26.06.2019р. головними інспекторами будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Максимом А.М. та Гарасимом І.Я. складено протокол № 68/19-2 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким виявлено порушення, а саме що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (проектант) або його уповноважена особа (за довіреністю) не прибув для проведення перевірки на об`єкт будівництва та не надав документів необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю та не допустив посадових осіб органу державно архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва «Нове будівництво. Заклад громадського харчування в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області» для проведення планової перевірки, що є порушенням положення п.1 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553. Розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності призначений 10.07.2019р. (а.с. 113 )

п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування  несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також, 26.06.2019р. вказаними інспекторами складено припис № 68/19-2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано позивача протягом десяти робочих днів допустити посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва «Нове будівництво. Заклад громадського харчування в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області». Про виконання припису необхідно було повідомити до 12.07.019р. (а.с. 114 )

Так, колегія суддів вважає зазначити, що правовідносини у даній справі виникли в результаті недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до об`єкт будівництва «Нове будівництво. Заклад громадського харчування в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області» для проведення планової перевірки, що є порушенням положення п.1 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553.

ч.2 ст.19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно ч.3 вказаної статті посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

п.2 цього Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Із змісту п.5 Порядку № 553 видно, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У п.12 Порядку № 553, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

В п.14 Порядку № 553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

п.21 Порядку №533 передбачено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Крім того, у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

п.2, 3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Так, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Наказом Державної архітектурно будівельної інспекції України № 292 22.03.2019р. затверджено план перевірок на 2019р.. яким передбачено у період із 12.06.2019р. по 27.06.2019р. провести планову перевірку на об`єкті будівництва «Заклад громадської харчування по АДРЕСА_1, які здійснюють згідно отриманих дозвільних документів ОСОБА_2 (замовник), ПП «Колбуд» (підрядник) та ФОП ОСОБА_1 (проектна організація - позивач).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку № 553 та ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - 29.05.2019р. на адресу позивача рекомендованою поштовою кореспонденцією із штриховим кодовим ідентифікатором за № 7904409787187 -Департаментом ДАБІ у Львівській області надіслано повідомлення про проведення планового заходу вказаного вище об`єкту будівництва № 1013-6/2329-19 від 27.05.2019р. (а.с. 109-110 )

ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація місця проживання - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, з зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як видно із штампу реєстрації у паспорті серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 прописаний за адресою : АДРЕСА_3 (а.с.14).

Листом Департаменту ДАБ1 у Львівській області № 1013-6/2814-19 від 26.06.20р. рекомендованою поштовою кореспонденцією із штриховим кодовим ідентифікатором за № 7904409934449 вищевказані акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 26.06.2019 р., протокол та припис було скеровано на адресу ОСОБА_1 (а.с. 115,116)

У зв`язку із відсутністю станом на 25.04.2019р. інформації про отримання позивачем складених процесуальних документів, з метою дотримання його прав на участь у розгляді справи та наданні пояснень - відповідач  відклав розгляд справи на 31.07.2019р. в 15.00 год.. про що повідомив листом № 1013-6/3048-19 від 10.07.2019р., який надіслано рекомендованою кореспонденцією № 7904409958437. ( а.с. 117-118)

31.07.2019р. головним інспектором будівельного нагляду Фаренюк Я.В. прийнято оскаржувану постанову, яка надіслана позивачу 06.08.2019р. рекомендованим листом № 7905703299014 з супровідним листом 1013-6/3416-19 від 31.07.2019р. ( а.с. 120,121)

В п.3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1996 р. передбачено, що у разі відмови суб`єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб`єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. 

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. У разі ненадання суб`єктом містобудування, який притягається до відповідальності, інформації щодо його адреси документи, які є підставою для притягнення його до відповідальності, надсилаються суб`єкту містобудування за адресою місцезнаходження (місця проживання, місця реєстрації), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. 

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб`єктом містобудування.

Як видно із матеріалів справи, поштові відправлення щодо направлення повідомлення  про проведення планового заходу перевірки об`єкту будівництва, акту перевірки, протоколу, припису, та повідомлення про час і місця розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не вручено адресату з незалежних від суб`єкта владних повноважень причин, а тому контролюючий орган виконав свій обов`язок щодо повідомлення про проведення планового заходу перевірки об`єкту будівництва та відповідно дотримав процедуру накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, колегія суддів вважає зазначити, що усі перевірки оприлюднюються на офіційному веб-сайті відповідача у розділі «Прозора ДАБІ» де розміщено інформацію про проведення перевірки та направлення на проведення перевірки, витяг з якого надав позивач до позовної заяви, а отже у ОСОБА_1 були наявні усі можливості як знати про проведення перевірки так і надати усі наявні документи по об`єкту будівництва, або пояснення що стосуються предмету перевірки. ( а.с. 21 )

Отже, позивач чітко був обізнаний із строками проведення перевірки та якого об`єкту будівництва така перевірка стосується.

Жодного листа, пояснення чи документів від ОСОБА_1 на адресу Департаменту ні під до проведення, ні під час проведення такої перевірки не надходило,

Щодо покликання апелянта на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 08.11.2019р. у справі № 400/2866/18, колегія суддів вважає зазначити, що справа яка перебувала на розгляді Верховного Суду повідомлення про проведення перевірки контролюючим органом направлено не за адресою місця проживання позивача, а за адресою проведення будівельних робіт. Таким чином, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду не підлягає до застосування у даних правовідносинах, оскільки у даній справі повідомлення про проведення перевірки направлено за адресою реєстрації позивача, яка зазначена в його паспорті.

Щодо доводів апелянта, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не являється замовником будівництва, а тому може вчиняти не допуск  до об`єкту перевірки не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п. 12 Порядку № 553 - акт складається у разі ненадання документів необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Проектна документація на об`єкт будівництва є необхідними документами проведення перевірки, а саме з`ясування наявності чи відсутності відхилення від проектно підрядною організацією та замовником, а також зіставляння відповідності проекту наявний у замовника, підрядника - істинному проекту, що розробляв проектант, а тому позивач зобов`язаний надати органу архітектурно-будівельному контролю проект, який в обов`язковому порядку у нього повинен зберігатись згідно вимог п. 6.1 ДСТУ Б.А.2.4-20-2008 «Прав обліку та зберігання оригіналів проектної документації» - чого зроблено не було. Тобто, ненадання відповідних документів контролюючому органу, є діями, що унеможливили проведення перевірки.

При цьому, доводи апелянта про те, що він не здійснював авторський нагляд колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки позивач притягнутий до відповідальності не за неналежне ведення авторського нагляду, а за ненадання документів (проектної документації), що є не допуском до перевірки згідно п. 12 Порядку № 553.

За таких обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області як суб`єкт владних повноважень діяв у спосіб, що визначені законом та Конституцією України. Відповідач приймаючи оскаржену постанову дотримав порядок притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності та правомірно прийняв оскаржену постанову, оскільки позивач допустив порушення вимог п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 300/2203/19 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                          Н.В. Бруновська

Суддя                                                                                           З.М. Матковська

Суддя                                                                                          В.З. Улицький

Постанова в повному обсязі складена 25.05.2020р.