Справа № 345/5556/19 
Провадження № 22-ц/4808/593/20 
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б. 
Суддя-доповідач Матківський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого                Матківського Р.Й.
суддів                        Василишин Л.В., Горейко М.Д.
секретаря                 Бойчука Л.М.
з участю                 представника апелянта ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів з апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року, ухвалене суддею Юрчаком Л.Б.,
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , просила збільшити розмір аліментів та стягнути з боржника на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі – 2500 гривень на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Позов обґрунтовано тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 липня 2018 року вирішено стягувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 гривень щомісячно з 07 травня 2018 року. Не зважаючи на примусове стягнення аліментів, існуюче виконавче провадження, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів, сплачуючи їх частково. Проте виплати в такому розмірі не здатні забезпечити нормальні потреби дитини, що призводить до порушення прав та інтересів неповнолітньої дитини. Необхідність збільшення розміру аліментів обґрунтована тим, що сума аліментів, встановлена судовим рішенням, об`єктивно не здатна забезпечити мінімальні потреби дитини та сприяти її повноцінному розвитку. Необхідність збільшення розміру аліментів обґрунтована також витратами, пов`язаними з відвідуванням дитиною садочка, центру раннього розвитку дитини, спортивно-оздоровчого комплексу «Аквамалюк», витратами, пов`язаними з необхідністю сезонного відпочинку. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів та присуджено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сума аліментів, раніше присуджена судом, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме необхідного харчування, медичного догляду, лікування, навчання. Суд врахував заборгованість відповідача по сплаті аліментів на неповнолітнього сина, що на 23 січня 2020 року становить 11700 гривень та на дружину до досягнення сином трирічного віку – 9000 гривень. Крім цього, суд взяв до уваги той факт, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини, виїжджає на заробітки за кордон, а тому має можливість сплачувати суму аліментів у розмірі 1800 гривень, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
На дане рішення представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Із рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає його помилковим, суд першої інстанції дійшов хибних висновків при оцінці доказів та доводів сторін у справі, викладені у рішенні суду висновки не відповідають дійсним обставинам справи, наслідком чого стало неправильне застосування норм матеріального права та ухвалення невірного рішення по суті. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач безпідставно посилається у позові на те, що відповідачем успадковувалось майно, яке належало його покійній матері, та за здачу в оренду земельних ділянок відповідач отримує щомісячну винагороду у формі орендної плати. Вважає наведене надуманим та необґрунтованим твердженням позивачки, що не підтверджено доказами. У матеріалах справи немає доказів того, що у відповідача є додатковий дохід. Про відсутність доходу за попередній рік свідчать також відомості з державного реєстру платників податків. Зазначає, що реалізувати право на спадкове майно не може, оскільки всі оригінали документів знаходяться у позивачки, яка на неодноразові прохання відповідача повернути йому документи не реагує, чим провокує конфлікт, що триває з моменту розлучення. 
На даний час відповідач не працевлаштований та постійного заробітку в Україні немає, час від часу виїжджає на заробітки за кордон. 
Крім цього, у матеріалах справи відсутні також будь-які підтвердження того, що позивачці потрібні більші витрати на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 . Рішенням Калуського міськрайонного суду від 12 червня 2018 року ухвалено стягувати аліменти по 1000 гривень щомісячно на колишню дружину ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку. З дня народження сина і по даний час відповідач не припиняв утримувати та матеріально забезпечувати сина. Вважає, що позивач, обґрунтовуючи у такий спосіб свої вимоги, намагається безпідставно, у своїх корисливих цілях та заради свого майнового інтересу, завдати відповідачу шкоди та надати суду недостовірні відомості. 
       Фактичні обставини справи, встановлені судом 
Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю (а.с.7).
Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 12 червня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно, з 07 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Згідно довідки про склад сім`ї Центру надання адміністративних послуг Калуської міської ради від 27 грудня 2019 року №38956 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Калуської міської ради від 20 січня 2020 року №31 ОСОБА_2 відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» сума допомоги по вагітності та пологах при народженні дитини за період з 01 листопада 2017 року по 31 січня 2020 року становить 32 787, 84 гривні (а.с. 23).
За даними розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №345/1744/18 від 12 червня 2018 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментних платежів у розмірі по 1000 гривень щомісячно на її утримання до досягнення сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи з 07 травня 2018 року сума сплачених коштів за період з 07 травня 2018 року по 23 січня 2020 року становить 12 000 гривень, заборгованість за період з 07 травня 2018 року по 23 січня 2020 року становить 9000 гривень (а.с.25).
За даними розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №345/1742/18 від 12 червня 2018 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментних платежів у розмірі по 1500 гривень щомісячно на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 07 травня 2018 року сума сплачених коштів за період з 07 травня 2018 року по 23 січня 2020 року становить 19800 гривень, заборгованість за період з 07 травня 2018 року по 23 січня 2020 року становить 11700 гривень (а.с.26).
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_3 відсутня (а.с. 37).
Позиція суду апеляційної інстанції
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, позивача, яка вимоги скарги заперечила, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення суду першої інстанції відповідає таким вимогам.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі  № 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
У статті 192 СК України тільки вказано на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року.
При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Позивачка, звертаючись до суду вважала, що на даний час аліменти, які частково сплачує позивач, не можуть забезпечити мінімальні потреби дитини та сприяти її повноцінному розвитку, оскільки син ОСОБА_4 підростає, відвідує садок, центр раннього розвитку, спортивно-оздоровчий комплекс та потребує сезонного відпочинку. 
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» (який діяв на час звернення до суду першої інстанції) встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.
Тобто на даний час мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину становить 1779 гривень, що перевищує розмір аліментів, визначений рішенням Калуського міськрайонного суду від 12 червня 2018 року у розмірі по 1500 гривень щомісячно. 
У зв`язку з тим, що позивач знаходиться у декретній відпустці, і відповідач для її утримання сплачує аліменти, вона на даний час не має можливості брати активну участь у матеріальному утриманні, а займається вихованням сина, потреби якого збільшуються, а тому вправі була звернутись з позовом про збільшення розміру аліментів.
Посилання апелянта на отримання позивачкою, окрім аліментів на сина ОСОБА_4 1000 гривень щомісячно їй на утримання до досягнення дитиною трьох років, не заслуговують на увагу, оскільки ця сума коштів є тимчасовою та позивачка перестане її отримувати з досягненням сином трирічного віку. Такий вид матеріальної допомоги є правом, визначеним ст. 84 СК України, для дружини, з якою проживає дитина, яка має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
З урахуванням зазначеного, встановивши, що раніше визначений судом розмір аліментів становить менше визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, і позивач не має можливості працювати і отримувати доходи, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що свідчить про погіршення її майнового стану, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення аліментів у розмірі 1 800 гривень на місяць, врахувавши при цьому відсутність доказів покращення майнового стану платника аліментів.
Наведене підтверджується висновком, який зробив Верховний Суд у справі № 459/2189/18 від 17 лютого 2020 року.
               Суд першої інстанції, збільшуючи розмір аліментів, акцентував увагу на тому, що відповідач є молодою працездатною людиною, виїжджає на заробітки за кордон, тому зобов`язаний та має можливість виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначеному розмірі. Посилання апелянта на відсутність доказів збільшення витрат на дитину не заслуговують на увагу, оскільки факт розвитку дитини та збільшення у зв`язку з цим її потреб є беззаперечним, а зростаюча мінімальна рекомендована сума аліментів, передбачена на дитину відповідного віку, визначена законодавством. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо установлення обставин справи.
       Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. 
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 21 травня 2020 року.

Головуючий:                                                         Р.Й. Матківський
Судді:                  Л.В. Василишин
                        М.Д. Горейко