ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року 
м. Київ
справа №815/6413/16
адміністративне провадження №К/9901/42833/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом Приватного підприємства «Вікторія-Н»
до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси
про визнання протиправним рішення
за касаційною скаргою Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі
на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Яковлєва О.В., суддів Бойка А.В., Танасогло Т.М.),
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
Приватне підприємство «Вікторія-Н» (далі - ПП «Вікторія-Н», позивач) звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси (правонаступником якого є Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі; далі також - відповідач), у якому просило визнати нечинною вимогу Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про сплату боргу від 4 листопада 2016 року №Ю-8464 у сумі 156 239,68 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що TOB «Вадіта» заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі не погашено, а також вся заборгованість передана правонаступнику ПП «Вікторія-Н», яке знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси, а тому останнє мало право виписати вимогу на суму добровільно не сплаченої заборгованості
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ПП «Вікторія-Н» задоволено, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.
Постановляючи зазначене рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на момент винесення оскаржуваної вимоги №Ю-8464, відносно боржника ТОВ «Вадіта» було наявне виконавче провадження №48591210, зі стягнення боргу, у сумі 156 239,68 грн, що відкрите на виконання вимоги від 1 вересня 2014 року №Ю-383-У, яка є виконавчим документом.
Водночас, судом апеляційної інстанції було встановлено, що заборгованість, яка стягується у виконавчому проваджені №48591210 з ТОВ «Вадіта» у сумі 156 239,68 грн, повторно стягується пенсійним органом з ПП «Вікторія-Н» оскаржуваною вимогою №Ю-8464.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що TOB «Вадіта» як платник страхових внесків знаходилось на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з 11 лютого 1998 року. TOB «Вадіта» припинило свою діяльність в результаті злиття (приєднання) згідно з передавальним актом від 6 грудня 2014 року. 
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичною особою - правонаступником TOB «Вадіта» є ПП «Вікторія-Н», оскільки TOB «Вадіта» припинило свою діяльність шляхом злиття з ПП «Вікторія-Н».
У зв`язку з тим, що TOB «Вадіта» заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі не погашено, а також тим, що вся заборгованість передано правонаступнику ПП «Вікторія-Н», який знаходиться на обліку в Управлінні, останнє мало право виписати вимогу на суму добровільно несплаченої заборгованості.
Позиція інших учасників справи
Від позивача відзиву або заперечень на касаційну скаргу відповідача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №815/6413/16, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.
У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня  2017  року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.
Суддя-доповідач ухвалою від 22 червня 2020 року прийняв до провадження адміністративну справу №815/6413/16 та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 23 червня 2020 року.
При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ «Вадіта» як платник страхових внесків, знаходилось на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси з 11 лютого 1998 року.
При цьому, юридичну особу ТОВ «Вадіта» припинено, його правонаступником визнано ПП «Вікторія-Н» (код ЄДРПОУ 34643163).
Відповідно до передавального акта від 6 грудня 2014 року, який підписаний головою і членами комісії з припинення ТОВ «Вадіта» та затверджений учасниками товариства, вказаний акт є підставою для повного (універсального) правонаступництва ПП «Вікторія-Н» з моменту його підписання і затвердження щодо всього майна, майнових і немайнових прав ТОВ "Вадіта" та всіх зобов`язань останнього по відношенню до усіх його кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оскаржуються сторонами.
При цьому, заборгованість ТОВ «Вадіта» перед Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м Одеси передано Управлінню Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси де знаходиться на обліку ПП «Вікторія-Н», шляхом підписання акта від 3 жовтня 2016 року №248 про передачу перехідних залишків по TOB «Вадіта» до ПП «Вікторія-Н».
Відповідно до зазначеного акта Управлінню Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси передано заборгованість, у загальному розмірі 377  743,05 грн, яка відображена в картках особового рахунку спочатку TOB «Вадіта», а після правонаступництва у рахунках ПП «Вікторія-Н».
В свою чергу, заборгованість у розмірі 221  503,37 грн стягується пенсійним органом у виконавчих провадженнях, на підставі рішень суду, у справах №2а-11849/09/1570, №2а-303/10/1570, №2а-1174/10/1570.
В даному випадку, заборгованість, у розмірі 156  239,68 грн, не стягнута, а тому на підставі вимоги від 1 вересня 2014 року №Ю-383-У, складеною УПФУ у Приморському районі м. Одеси, відкрито виконавче провадження №48591210, боржником у якому є ТОВ «Вадіта».
При цьому, управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси направлено ПП «Вікторія-Н» вимогу про сплату боргу від 4 листопада 2016 року №Ю-8464, у розмірі 156239,58 грн, який перейшов від ТОВ «Вадіта».
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.
Відповідно до підпункту 8.2 пункту 8 «Інструкції про порядок обчислення, і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 № 21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Згідно з підпунктом 8.6 пункту 8 вказаної Інструкції вимога вважається відкликаною, якщо: а) сума боргу самостійно погашається страхувальником; б) орган Пенсійного фонду скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу внаслідок її узгодження або оскарження; в) вимога органу Пенсійного фонду про сплату боргу скасовується чи змінюється судом (господарським судом); г) борг списується у випадках, передбачених статтею 106 Закону у редакції, що діяла до 1 січня 2011 року; ґ) є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу, що зазначені у вимозі.
З приводу доводів касаційної скарги, то колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору в цій справі.
Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності складеної пенсійним органом вимоги до позивача про сплату боргу зі страхових внесків від 4 листопада 2016 року №Ю-8464, якою його, як правонаступника, зобов`язано сплатити заборгованість ТОВ «Вадіта», у сумі 156 239,68 грн.
Передавальний акт від 6 грудня 2014 року, який підписаний головою і членами комісії з припинення ТОВ «Вадіта» та затверджений учасниками товариства, є підставою для повного (універсального) правонаступництва ПП «Вікторія-Н» з моменту його підписання і затвердження щодо всього майна, майнових і немайнових прав ТОВ «Вадіта» та всіх зобов`язань останнього по відношенню до усіх його кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оскаржуються сторонами.
При цьому, Управлінням Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси направлено на адресу ТОВ «Вадіта» вимогу про сплату боргу від 1 вересня 2014 року №Ю-383-У, на загальну суму 377 743,05 грн.
Станом на момент винесення оскаржуваної вимоги №Ю-8464, відносно боржника ТОВ «Вадіта» наявне виконавче провадження №48591210, зі стягнення боргу, у сумі 156 239,68 грн, що відкрите на виконання вимоги №Ю-383-У від 1 вересня 2014 року, яка є виконавчим документом.
В свою чергу, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, заборгованість, яка стягується у виконавчому проваджені №48591210 з ТОВ «Вадіта», у сумі 156 239,68 грн, повторно стягується пенсійним органом з ПП «Вікторія-Н» оскаржуваною вимогою.
Пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, в обґрунтування правомірності свого рішення, не надано до суду доказів, що підтверджуються відкликання попередньої вимоги №Ю-383-У від 1 вересня 2014 року, або доказів закінчення вказаного виконавчого провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, оскільки у вказаному виконавчому провадженні з ТОВ «Вадіта» стягується заборгованість, у сумі 156 239,68 грн, то така заборгованість не може стягуватися з його правонаступника ПП «Вікторі-Н», шляхом надсилання нової вимоги, у зв`язку із цим, суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову ПП «Вікторія-Н» до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправним рішення.
В свою чергу, суд зазначає, що у пенсійного органу наявне право звернутися у визначеному законом порядку про заміну сторони у відкритих виконавчих провадження на правонаступників.
Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
У відповідності до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскарженому судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного суду, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          Н.В. Коваленко
                                                                                          С.М. Чиркін