Ухвала 
 
30 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 464/2702/19
провадження № 61-3105ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального автотранспортного підприємства                № 1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
14 лютого 2020 року ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у даній справі.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2020 року касаційну скаргу                  ОСОБА_1 залишено без руху і встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження.
Вимоги ухвали заявником виконані - недоліки, зазначені в ухвалі, усунуто.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 699/640/18 (провадження № 61-17310св19), відповідно до яких відсутність працівника на роботі у зв`язку з проходженням медичного огляду, про що роботодавець був повідомлений, не є прогулом, а тому не може бути причиною його звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 577/4703/17 (провадження № 61-24514св18), у справі № 724/1511/16-ц (провадження                    № 61-20072св18), та застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні щодо невіднесення щорічної додаткової відпустки до категорії щорічних відпусток, визначених статтею 4 Закону України «Про відпустки», і неперенесення її (непродовження) на дні тимчасової непрацездатності працівника (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
Посилається ОСОБА_1 і на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), у зв`язку з чим суди неправильно тлумачили норми статей 29, 32, 33, 46 КЗпП України та дійшли помилкових висновків щодо питань відсторонення від роботи, визначення працівникові іншого робочого місця, способу фіксації відсутності працівника на роботі та членства у первинній профспілковій організації.
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не досліджено належним чином зібрані у справі докази та надано їм невірну правову оцінку (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана в передбачений статтею 390 ЦПК Українистрок та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати її матеріали. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 вересня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 січня 2020 року.
 
Витребувати з Сихівського районного суду м. Львова цивільну справу № 464/2702/19.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
 
                                                                                                                   С. О. Карпенко 
 
                                                                                                                    М. Ю. Тітов