КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№ 33/8246/2327/2019                                                                                         Постанова винесена суддею Піхур О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                            
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
28 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката  Щербини Д.В. та другого учасника дорожньо-транспортної пригоди -                         ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Щербини Д.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня                           2019 року відносно
      
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від                               25 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                      340 гривень.
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
 
Згідно з постановою суду, 13 березня 2019 року о 16 год. 32 хв.                           по вул. О. Теліги, 2 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватися, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР України.  
Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Щербина Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити                       у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом при ухваленні рішення повністю проігноровано наявні у матеріалах докази, що спричинило неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та як наслідок прийняття незаконного рішення.
Зокрема, зазначає, щовідповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі                          про адміністративне правопорушення повинно бути висвітлено суть адміністративного правопорушення, однак, в даному випадку у протоколі замість суті правопорушення зазначена фраза, а саме - постраждала особа рухаючись по смузі, в яку вона мала намір перестроїтись, а особа, яка звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, не надав їй переваги, яка не має ніякого значення, оскільки не відображає та не може відображати суті правопорушення, тому протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.       
Крім того, працівникомполіції було складено постанову, якою                      ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: невиконання вимоги знаку 5.16 «Рух по смузі», зі смуги, де дозволено поворот лише  ліворуч, здійснив рух прямо, за що передбачено відповідальність згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка була використана судом першої інстанції у якості доказу для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Однак, причинно-наслідкового зв`язку між вказаним адміністративним правопорушенням та правопорушенням, передбаченим ст. 124 КУпАП, ані постанова суду, ані матеріали справи не відображають.      
Разом з тим, саме водій автомобіля «Audi» вчинив адміністративне правопорушення, а саме: не виконав вимоги п. 10.1 ПДР, тобто обидва учасника дорожнього руху вчинили порушення ПДР, однак суд не розібрався чиє саме порушення стало причиною ДТП, але, на його переконання, саме їх версія щодо причин та обставин ДТП є не тільки найбільш вірогідною, а і цілком логічною та обґрунтованою, з огляду на те, що, згідно схеми ДТП, зіткнення авто сталося після перетинання перехрестя та за межами розмітки, тобто обидва водії були рівноправними учасниками дорожнього руху та мали право рухатись тільки прямо, а отже, невиконання вимоги знаку 5.16 "Рух по смузі" на самому перехресті ніяким чином не впливало на виконання правил дорожнього руху авто за ним, а далі водій автомобіля «Audi»почав перестроюватись з середньої полоси в крайню ліву, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. До того ж автомобіль «Mercedes-Benz» стоїть прямо у крайній лівій смузі, а автомобіль «Audi» навскіс між середньою та крайньою лівою полосами, що свідчить про спробу його водія перестроїтись, в процесі чого він зачепив лівим заднім бампером та крилом передній правий бампер автомобіля «Mercedes-Benz».
Отже, постанова не є належним та допустимим доказом у розумінні                       ст. 251 КУпАП.
Звертає увагу й на те, що схема місця ДТП містить суттєві недоліки, а саме: не позначено ширину смуг, а отже важко встановити дійсне положення автомобіля «Audi» по відношенню до смуг, а також не позначено відстань від розмітки до автомобіля «Mercedes-Benz» та до позначеного в схемі місця зіткнення, а отже неможливо навіть приблизно встановити, де саме був автомобіль «Mercedes-Benz» (на розмітці або за її межами) в момент аварії.
Єдиним належним доказом, який вказує на те, що автомобілі зіткнулись за межами розмітки в момент перестроювання автомобіля «Audi» - є два фото, які також доводять те, що схема місця ДТП містить суттєву помилку. Так, автомобіль «Mercedes-Benz» на схемі стоїть впритул до розмітки, що не відповідає дійсності, а це ключовий момент, який і зробив нібито винним водія автомобіля «Mercedes-Benz». Крім того, фото доводять те, що автомобіль «Mercedes-Benz» нікуди не перестроювався, як про це зазначено у протоколі.
Отже, схема місця ДТП не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.     
Окрім цього, протокол не містить пункту правил дорожнього руху, який  нібито було порушено водієм автомобіля «Mercedes-Benz», що є суттєвим порушенням правил складання протоколу, в якому зазначено тільки про порушення ст. 124 КУпАП, яка не описує конкретного порушення правил дорожнього руху, а отже не може застосовуватись самостійно, а виключно з прив`язкою до конкретного пункту ПДР. 
Зі свого боку, суд першої інстанції самостійно визначив та вказав у постанові п. 10.1 ПДР, який нібито було порушено, але у протоколі взагалі відсутня фраза про порушення будь-якого пункту ПДР, у зв`язку з чим суддя взяла на себе функцію особи уповноваженої складати протокол, що є грубим порушенням положень ст. 255 КУпАП. 
За таких умов, судом при ухваленні постанови було порушено ст.ст. 7, 245, 252, 255, 268, 279 КУпАП, не дотримано вказівок ВСУ викладених у Постанові Пленуму № 14 від 23.12.2005 року та в узагальненні ВСУ судової практики «Про якість складання судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення» від 01.08.2004 року, не дотримано обов`язкових висновків Європейського суду з прав людини у справах «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006) та «Богатова проти України» (рішення від 07.10.2010).
Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Щербини Д.В. на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2  проти апеляційної скарги, а також спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз  ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, по факту дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 13 березня 2019 року, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1                     за порушення п. 10.1 ПДРУкраїни.
За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1  в порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху, а саме в тому, що по вул. О. Теліги, 2 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GLE 250», державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватися, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження.
 
Однак, такі висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи. 
 
Так, з пояснень  ОСОБА_1 , наданих ним одразу після ДТП, вбачається, що він рухався у третьому ряду, а автомобіль «Ауді», перестроюючись з другого ряду в третій, задів переднє крило його автомобіля.
 
Такий механізм дорожньо-транспортної пригоди об`єктивно підтвердив і допитаний в суді апеляційної інстанції спеціаліст (судовий експерт) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз  ОСОБА_3 , який пояснив, що в протоколі суть правопорушення викладена за п. 10.3 ПДР, а посилання на порушення п. 10.1 ПДР. Між тим, по схемі ДТП - автомобіль Мерседес рухається прямолінійно, проїжджає перехрестя, де є знак 5.16 «Рух наліво», але його вимоги діють лише до перехрестя, а за перехрестям діють загальні правила. За матеріалами справи ДТП відбулося вже за перехрестям у крайній лівій смузі, але ознак того, що автомобіль Мерседес маневрував, чи змінював рух не має, тому пункти 10.3 та 10.1 ПДР жодного відношення до руху автомобіля Мерседес не мають, тобто дії водія автомобіля Мерседес до цих пунктів регламентувати не доцільно.
Крім того, зі схеми та фото вбачається, що є дві смуги руху, які потім змінюють траєкторію, дорожня розмітка поділяє смуги руху і автомобіль Ауді стоїть під кутом заднім правим колесом на цій розмітці, а напрямок утворення слідів пошкоджень у автомобіля Мерседес ззаду на перед, тобто мало місце зміщення Ауді вліво і він випереджав автомобіль Мерседес, або рухався з більшою швидкістю, тому причинний зв`язок з виникненням ДТП у діях водія автомобіля Ауді в частині напрямку свого руху.
 
Відповідно ж до пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , наданих ним як одразу після ДТП, так і при апеляційному розгляді справи, він рухався у другому ряду та перестроювався у третій ряд, після того як з`явилася третя смуга для руху прямо, бо до того було дві смуги для руху прямо, а третя смуга тільки для повороту ліворуч. Тому, проїхавши прямо та не маючи ніяких перешкод, він почав перестроюватися, при цьому водія автомобіля «Мерседес» Топала він не бачив, та і не очікував, що він зі смуги, яка дозволяє рух наліво, не поверне, а поїде прямо.
 
Разом з тим, зазначений ОСОБА_2 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_1  та спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз  ОСОБА_3 , а й письмовими доказами по справі.
 
Зокрема, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, та в якій зафіксовано розташування дорожньої розмітки та світлофорних об`єктів на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення і пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося за перехрестям на регульованій світлофорним об`єктом та дорожніми розмітками вул. О. Теліги, 2 в м. Києві у крайній лівій смузі руху, і у кінцевому положенні після зіткнення автомобіль «Ауді» розташований попереду автомобіля  «Мерседес» дещо під кутом, а автомобіль «Мерседес» - прямолінійно.
Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Ауді» та «Мерседес» свідчать про те, що задньою лівою частиною автомобіль «Ауді» контактував із передньою правою частиною автомобіля «Мерседес». 
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи фотографіями розташування транспортних засобів та пошкоджень автомобіля «Мерседес», з яких вбачається, що ДТП відбулося вже за перехрестям у крайній лівій смузі, і після зіткнення автомобіль «Ауді» стоїть під кутом заднім правим колесом на дорожній розмітці, а автомобіль «Мерседес» - прямолінійно, а також, що мав місце ковзний за характером взаємодії контакт задньої лівої бокової частини автомобіля «Ауді» з передньою правою боковою частиною автомобіля «Мерседес». 
Твердження ж ОСОБА_2 про те, що він рухався у другій смузі руху та після того як з`явилася третя смуга для руху прямо, він, пересвідчившись у відсутності перешкод, почав перестроюватися у третю смугу, а водій автомобіля «Мерседес» Топал, рухаючись по смузі руху, на якій є знак 5.16 «Рух наліво», не повернув, а поїхав прямо,не пропустивши його, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що зіткнення транспортних засобів відбулося вже за перехрестям у крайній лівій смузі, де вже не діє дорожній знак 5.16 «Рух наліво», а діють загальні правила дорожнього руху.
  
Тому, за відсутності доказів, які б беззаперечно свідчили про недотримання  ОСОБА_1  вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, зважаючи на обставини справи та дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, а також приймаючи до уваги, що водій автомобіля «Мерседес»  ОСОБА_1 мав підстави розраховувати, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, що водій автомобіля «Ауді»  ОСОБА_2 дотримається вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в його діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв`язок з обставинами виникнення ДТП, та відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.    
За викладеним, апеляційна скарга захисника Щербини Д.В. підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях   ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника Щербини Д.В. задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,                    у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                                 Суддя 
              Київського апеляційного суду                                              Горб І.М.